Din episoadele anterioare...
La orele de terapie, subiectul era noua iubită a lui Tom.
- Cum rămâne cu sexul? - Nu. Deocamdată.
Vrea să pună capăt căsniciei noastre.
Susan a vrut să renunţe.
Poate nu sunt o artistă adevărată.
Cursul ăsta îţi face bine.
Dar a ales să facă faţă provocării.
Ascunzi ceva
şi voi scoate lucrul ăla din tine.
Există o şansă să poţi deveni o artistă adevărată.
Carlos a încercat să-şi înece vina.
Carlos!
Bună, Gaby.
Iar Ben i-a arătat lui Bree locul unde construcţia
avea să înceapă.
Ai mai fost aici vreodată?
O dată.
Paranoia
e sentimentul iraţional de frică că te urmăreşte cineva
şi că vei fi demascat în orice clipă.
Paranoia se poate strecura în tine,
făcându-te să te împiedici la fiecare întoarcere.
Şi chiar când ai impresia că eşti în siguranţă
şi că pericolul a trecut,
paranoia îţi aduce aminte...
Gaby!
Lynette!
... că niciun loc nu-i sigur pe deplin.
Dumnezeule!
Unde s-a dus? A plecat?
Deocamdată, dar ar fi bine să ne grăbim.
Cred că suntem aproape. Recunosc zona asta.
Dumnezeule! Mi-e frică de moarte!
Nu mă încălzeşte cu nimic că-i Halloween-ul.
Haide să-l dezgropăm şi să terminăm odată cu asta.
Fetelor!
Bree!
Bree! Scumpo! Te simţi bine?
Paranoia
te poate speria de moarte.
Nu!
NEVESTE DISPERATE Sezonul 8- Episodul 6
"Bocetul vrăjitoarei"
Traducerea şi adaptarea: Lory
Comentarii pe www.tvblog.ro
Cu trei zile în urmă...
Susan Delfino a fost mereu o studentă foarte bună.
Asta pentru că ştia cum să faci să fii preferata profesorului.
Unuia îi plăceau cadourile.
Altuia îi plăceau punctele suplimentare.
Şi altul o plăcea pe ea.
Dar la noul ei curs,
Susan avea să-şi dea seama că nu orice profesor...
Sărbători fericite!
... era în căutarea unui student preferat.
M-am gândit că v-ar plăcea o mică atenţie.
Compot cu bomboane de porumb.
Cui nu-i plac bomboanele de porumb?
Se pare că dvs.
Se pare că unii dintre voi şi-au amintit că astăzi îmi voi alege stagiarul.
Astăzi vă alegeţi stagiarul?
Plec într-o delegaţie marţi
şi am nevoie de ajutor weekend-ul ăsta.
E fără doar şi poate o onoare.
E de la sine înţeles.
Nu va fi acordată pe bază de linguşeli,
pupături în fund sau prăjituri oferite cadou.
Ţi-a enumerat toate mişcările.
În luarea deciziei mele voi avea în vedere doar talentul,
experienţa şi cine mă enervează mai puţin.
Fir-ar să fie!
De aceea... Ridică-te, Amy.
O aleg
pe Susan Delfino.
Stai jos, Amy.
A fost distractiv.
Pe mine?
Ne întâlnim mâine la ora 17:00. Vom discuta despre îndatoririle tale.
Vă mulţumesc foarte mult. Sunt foarte recunoscătoare.
Dar ne putem întâlni la 17:15? Fiul meu are antrenament la fotbal...
Eu n-am copii!
Dar nu-i un jucător prea bun, aşa că n-o să meargă.
Ne vedem la ora 17:00.
Bună, scumpule. Ce faci?
Bine.
Bun.
Minunat.
Mă bucur să aud asta.
Nu vrei şi tu o ceaşcă?
Scuză-mă.
M-am speriat de moarte în noaptea aia.
Şi eu la fel.
Dar n-ai făcut nimic în privinţa asta.
Mă gândeam c-o să te duci la o şedinţă a Alcoolicilor Anonimi.
Gaby, nu sunt un alcoolic.
Spune-i asta şoferului de taxi care m-a ajutat să te car în casă.
Bine. Dacă asta o să-ţi ţină degetele departe de ceaşca mea de cafea,
o să merg la o şedinţă.
Mulţumesc.
Te iubesc.
O să trecem peste asta, da?
Fă-mi şi mie o favoare.
Dacă cumva se dovedeşte că eşti un alcoolic,
promite-mi că n-o să fii unul plângăcios.
Doamne! A venit cu Jane?
Bună, scumpo. Cum a fost la tatăl tău?
M-am distrat.
Bun.
Uite costumul meu de Halloween!
O să fiu o lebădă.
Cum să nu! Nu vrei să porţi un costum pe care mămica ta să-l poată face?
Cum ar fi o fantomă sau o adolescentă de 13 ani.
Nu trebuie să faci tu costumul. Jane a spus c-o să-l facă ea.
Sigur că da.
Ar trebui să-i mulţumesc că mă ajută să te cresc.
Jane, nu-i nicio problemă. Nu trebuie să stai în maşină.
Sau poate ar trebui să stai.
Nu vreau să te simţi prost din cauza colanţilor mei moderni.
Încetează. Arăţi minunat.
E un gest frumos că te-ai oferit să-i faci costumul lui Penny.
Sper că n-am întrecut măsura.
Înainte să fac Facultatea de Medicină,
am cochetat puţin cu design-ul vestimentar.
- Sigur că da. - Nu-i mare lucru.
Am făcut câteva semestre în Paris.
Paris e cel mai frumos oraş din lume, nu-i aşa?
Da.
Mă învaţă franceza.
Sigur că da.
Facerea costumului de Halloween a lui Penny e o mică tradiţie între mamă şi fiică.
De când?
Dintotdeauna.
M-am apucat deja de el şi nu vreau să mă laud singură,
dar o să iasă fantastic.
Îmi pară rau. Nu mi-a spus nimic.
Sunt sigură că n-a vrut să te rănească.
Dacă cumva te răzgândeşti, nu-i absolut niciun deranj.
Am făcut o grămadă de costume pentru copiii bolnavi de cancer.
Sigur că da.
Doamne! Ai tras draperiile! Ăsta nu-i un semn bun!
Aşa e.
Tocmai am aflat detaliile ultimului proiect imobiliar a lui Ben.
- Mamă! - Scumpo, nu acum!
Stăm de vorbă.
Mi-ai spus să probez costumul.
Ai spus c-o să aranjezi gălbenuşul.
Durează două secunde.
Celia se costumează într-o bucată de şuncă.
Se potriveşte mult mai bine când suntem împreună.
Despre ce vorbeaţi?
Îi spuneam mamei tale
o poveste de Halloween extrem de înspăimântătoare
despre patru vrăjitoare care au îngropat un monstru în pădure.
Super!
Şi după ce au îngropat monstrul,
şi-au văzut mai departe de vieţile lor,
până şi-a făcut apariţia un dezvoltator imobiliar înfiorător,
care s-a hotărât să construiască apartamente
chiar unde era îngropat monstrul!
Scuză-mă.
Eşti sigură?
Da. Vrăjitoarele mint mereu.
Nu şi vrăjitoarea asta.
Cred că una din vrăjitoarele astea
ar face bine să găsească o cale să oprească proiectul ăsta.
Cum?
Nu ştiu. E povestea ta.
Bine.
A fost o poveste plictisitoare.
Nici n-a fost înspăimântătoare.
Crede-mă, scumpo, e extrem de înspăimântătoare.
Bună.
Îmi pare rău c-am dispărut în ultimele două săptămâni,
dar motivul e...
Îmi cer scuze. Ne cunoaştem?
Te cheamă Ben, nu?
Ştiu.
Am fost ocupat cu noul meu proiect,
dar vreau să mă revanşez faţă de tine.
Cum?
Mâine seară, la mine acasă, cină pentru două persoane,
pregătită de o persoană.
Mâine e Halloween-ul.
Şi? O să ne distrăm.
Le putem da bomboane colindătorilor.
Şi mai târziu,
ne putem colinda...
Nu ştiu ce am vrut să spun.
Vrei să ai o întâlnire cu mine?
Da.
Roagă-mă.
Poftim?
În genunchi, soldatule.
Renee, fată dragă, scumpă şi oribilă,
îmi faci onoarea să cinezi cu mine
în ziua următoare?
Da.
Chiar era nevoie de asta?
Eu aveam nevoie de asta.
Voiam să mă asigur că nu-mi pierd timpul
cu un tip cu început de chelie.
Stagiara Susan Delfino prezentă la datorie, domnule!
Mă întrebam cât o să dureze până o să regret decizia luată.
Aşteptaţi!
Voiam să vă spun cât de onorată mă simt
că m-aţi ales pe mine.
E un sentiment frumos să ştiu că atunci când istoria artei va fi scrisă,
va fi o mică notă de subsol cu numele meu pe ea.
Susan, el e Jasper. Jasper, ea e Susan.
Trec să-l iau luni noapte.
- Nu înţeleg. - El e fiul meu.
O să ai grijă de el weekend-ul ăsta.
Fosta mea soţie spune că-i foarte alergic la nuci,
pisici şi încă un lucru pe care nu mi-l amintesc.
Staţi puţin.
Aveţi un fiu? Aţi fost căsătorit?
Îţi spun pe scurt.
Eram tânăr şi aveam nevoie de bani, ea era bogată şi îşi dorea un copil,
iar acum, un weekend pe săptâmână, eu şi Jasper ne petrecem timpul împreună.
Ne vedem luni.
Staţi puţin!
Deci, despre asta era vorba. Sunt doar o dădacă preamărită.
Nu.
Conform politicii şcolii, asta se numeşte stagiatură.
În felul ăsta, nu trebuie să te plătesc.
Jasper, se pare c-am rămas singuri.
Ce carte citeşti?
"Sfaturi pentru a supravieţui unui atac nuclear."
Locuitorii din Nagasaki nu se aşteptau să vină unul.
Cunosc sentimentul.
O să fac sex cu Ben mâine.
Nu spune asta în faţa costumului fiicei mele.
Scuze. E prima noastră partidă. E un lucru important.
Prima partidă? Credeam că pentru tine, sexul e ca o strângere de mână.
Aşa e. Vreau s-o fac repede şi să nu mai fie nicio presiune,
dar, în relaţia cu Ben, lucrurile au fost progresive.
- Presiune? - Da.
Îmi place mult de el.
Vreau ca prima noastră partidă să fie memorabilă.
Ce frumos!
Am luat pastile pentru sex din Oraşul Chinezesc.
Asta-i mai puţin frumos!
"Serul dragostei pentru femei."
Trebuie să lipesc ceva peste aia.
Chestiile astea au efect?
Chiar dacă-mi ridică numai încrederea,
au un efect bun asupra mea.
Bine. Ce părere ai?
Arată ca o pisică, nu?
Sigur. După ce a scăpat de un lup.
Ce se petrece?
Alegi mereu numai costume uşoare.
N-ai capsat odată pe blugii lui Penny testele ei la matematică
şi ai trimis-o în costumul de "Pantaloni inteligenţi"?
Da, dar anul ăsta,
noua iubită a lui Tom s-a oferit să-i facă costumul lui Penny,
aşa că, desigur, i-am spus că-l fac eu.
La naiba! De ce nu există şi un ser chinezesc pentru costume?
Ai noroc.
Am un prieten în New York care e creator de costume
şi a câştigat trei premii Tony.
Şi îi poate face costumul de pisică a fiicei mele?
Din păcate, ar face orice pentru bani.
E un mare cocainoman.
Înseamnă că-l va face şi repede! E nemaipomenit!
Adică, pentru noi.
Săracul băiat are nevoie de ajutor. Mă voi ruga pentru el.
Bună.
Dacă ai venit la şedinţă, aceasta s-a terminat adineauri.
Cred că se vede după măcelul asupra cutiei de gogoşi.
Voiam să vorbesc cu cineva.
Eu sunt Allen.
Eu sunt Carlos.
Spune-mi ce se întâmplă cu tine, Carlos.
Vino.
Bine.
Am avut un mic incident
în urmă cu câteva nopţi.
M-am îmbătat şi am plecat de acasă.
Şi nu-mi amintesc nimic.
Ai leşinat, nu?
Sunt invidios pe voi.
Am avut mereu ghinionul să-mi amintesc perfect
fiecare secundă înfiorătoare din beţiile mele.
Cât de des ţi se întâmplă?
Nu mi se întâmplă.
Nu beau aşa mult de obicei. Doar în ultima vreme.
Da? Ce înseamnă asta?
Nu ştiu.
De aproximativ două luni.
S-a întâmplat ceva acum două luni?
Ţi-ai pierdut slujba?
Te-a părăsit nevasta? Ţi-a murit câinele?
Nu.
Nu s-a întâmplat nimic.
De obicei, lucrurile astea sunt declanşate
de nişte întâmplări dramatice.
Nu cred c-a fost o idee bună.
N-am vrut să fiu indiscret.
Allen, mulţumesc, dar trebuie neapărat să plec.
Mă bucur că te-am cunoscut, Carlos.
Ascultă-mă. Uite numărul meu, dacă vrei vreodată să vorbim.
O să-ţi răspund indiferent de oră.
- Mulţumesc. - Noroc.
Bree!
Ce-i? S-a întâmplat ceva?
Am văzut nişte infractori care aruncau cu ouă în casa ta.
Am încercat să-i prind,
dar am ajuns prea târziu.
Probabil erau nişte copii care se încălzeau pentru Halloween.
Nu! Nu erau copii!
Strigau ceva neplăcut despre dezvoltatorii imobiliari,
printre care era şi o insultă la adresa australienilor.
N-am mai auzit niciodată o insultă la adresa australienilor.
Cum era?
Prefer să n-o reproduc.
Pare a fi un protest viguros
împotriva proiectului tău din pădurea Chapman
şi-n calitate de intermediar al tău,
cred c-ar trebui să alegi alt loc.
Bine.
Lasă-mă să mă gândesc.
Nu! La naiba cu ei!
Poftim?
Am investit deja 100.000 de dolari ca să mut proiectul de la lacul Hawkins
şi nici nu mă gândesc să fac asta iar.
Ce s-a întâmplat cu lacul Hawkins?
Eram cu toţii pregătiţi să începem, buldozerele erau pe poziţii,
după care studiul de impact asupra mediului
a arătat că există cinci broaşte cu pete galbene pe cale de dispariţie.
- Broaşte? - Da.
Creaturile alea scârboase sunt acum mândrele proprietare
a 50 de acrii de teren imobiliar de-a lungul coastei.
Sunt curioasă.
Ai făcut şi în pădurea Chapman un studiu de impact asupra mediului?
Mâine. Dar nu-mi fac griji.
Băieţii mei au verificat fiecare centimetru de acolo.
Nu-i nici urmă de vreun amfibian nenorocit.
Da.
Şi nu cred că-i posibil ca asta să se schimbe peste noapte.
Un proiect de construcţie pentru o broască?
Dacă-i o broască cu pete galbene pe cale de dispariţie, da.
Haide. Ajută-mă să găsesc una.
Creaturile alea mă înfioară.
Ştii povestea aia
în care prinţesa trebuie să sărute broscoiul
ca să-l transforme în prinţ?
Nu se merită.
Nu-mi pasă cât de bogat era taică-su.
Gaby, ştii unde nu există broaşte?
La închisoare!
Acolo unde o să ajungem şi noi dacă nu punem una în şantierul lui Ben!
Bine. O să te ajut.
Am văzut una!
Aia e bună?
Are pete pe picioare?
Trebuie să aibă pete pe picioare.
Te pricepi la meşteşuguri. Îi poţi face câteva după aia.
Fir-ar să fie!
E mai degrabă o treabă de bărbat! De ce n-a venit Carlos aici?
Fiindcă nu i-am spus nimic despre construcţie.
Poftim? De ce nu i-ai spus?
Fiindcă are multe pe cap acum.
Sau mai degrabă în pahar.
A început să bea fără măsură.
Serios? Vrei să vorbesc cu el?
Nu. A început să meargă la Alcoolicii Anonimi.
Mi-a spus c-a întâlnit acolo un sponsor bun. E bine.
Înţeleg perfect prin ce trece.
E un miracol
că n-am început să beau cu toate astea pe cap.
Nu te mişca. E una lângă piciorul tău.
O să fie o zi lungă.
Vrei să ne jucăm un joc video?
Ce original!
Bine.
Preferi un joc mai creativ.
Vrei să sculptezi un dovleac?
Prefer să-mi înfig un cuţit în ochi.
Mai sunt 36 de ore.
Mai sunt 37 de ore. Are obiceiul să întârzie.
Eu sunt Bomboană-Bot 3000.
Vă rog să-mi daţi bomboane.
M.J., arăţi minunat.
Eu sunt Mama-Bot 3000.
Costum acceptat.
Arătaţi ca nişte proşti.
Nu înţelegem insulta ta.
Taci din gură!
Nimeni nu vrea să fie un robot prost!
Ce se petrece?
Urăsc Halloween-ul.
Cum să urăşti o sărbătoare când toată lumea se costumează
şi primeşte bomboane gratis?
E cea mai bună zi din an.
Jasper, nu te lasă tatăl tău să sărbătoreşti Halloween-ul?
Spune că-i o sărbătoare a copiilor.
Ştii că eşti un copil, nu?
Bine. M-am hotărât.
Tu şi tatăl tău o să veniţi cu noi la colindat.
N-o să facă asta niciodată.
O să vorbesc cu el.
Pot fi foarte convingătoare.
Prefer să-mi înfig un cuţit în ochi.
Haide! Fiul tău e nerăbdător să meargă cu colindul!
E vorba doar de câteva ore!
Singurul lucru care mă interesează e să livrez picturile astea.
Asta şi o ţigară.
Să nu te uiţi la ea. Nu-i terminată.
Gaby, te mai dai mult cu dezinfectant? Îţi alunecă mâinile de pe volan!
N-am încotro.
Încă simt chestiile alea scârboase
mişunând între degetele mele.
Că tot veni vorba,
de ce nu aud niciun zgomot din cutia aia?
N-ar trebui să orăcăie?
- Poate se odihnesc. - Sau au murit.
Nu crezi c-au murit, nu?
Dumnezeule! Nu aduce aia aici!
Nu aud nimic.
Bine. Încerc să-mi păstrez cumpătul.
Te rog să-mi spui că alea de pe mâna mea sunt degetele tale lungi şi noduroase.
Gaby, nu intra în panică!
Ia-o de pe mine!
Stai liniştită!
Nu intra în panică!
Fii atentă la drum!
Doamne! Cred că-i pe piciorul meu!
Nu mai trage de volan!
Încerc să pun capacul la loc!
Ia-o de pe mine!
Ai grijă! E sub pedala de frână!
Nu mai e acum!
Ne scapă! Sunt prea rapide!
Cum naiba să fie o specie pe cale de dispariţie?
N-o să se mai cureţe chestia aia!
Am dat-o în bară.
Vrei să nu mai repeţi asta?
Peste 12 ore, buldozerele alea o să înceapă să sape pământul.
E imposibil să nu repet propoziţia aia.
Trebuie să mai fie o soluţie.
Vor găsi cadavrul lui Alejandro.
Vor începe o anchetă.
Vor afla că-i tatăl meu vitreg.
Dacă nu cumva...
Ce?
N-au niciun cadavru de găsit.
Mamă, am nevoie de costumul de pisică.
Tata şi Jane vor ajunge în curând.
Îi fac ultimele retuşuri.
Numărul de identificare e JHKWRXA.
Nu ştiu de ce numărul de identificare e compus numai din litere,
dar e sistemul dvs.
Nu mai e nevoie. A sosit.
Uită-te sus! Nu suna la sonerie!
Tocmai am culcat-o pe fiica mea.
Aruncă pachetul aici.
O să-l prind! Am trei băieţi! Haide!
Frumos!
Nu pot să mai aştept. Lasă-mă să-l văd.
Gata. E al tău.
Mulţumesc, mamă.
Nu-mi vine să cred că l-ai făcut singură.
Doamnă Scavo! Trebuie să-mi semnaţi!
Du-te să-l probezi! Haide! Fugi!
Dacă aveai o perucă potrivită, semănai perfect cu leul cel fricos.
Las-o baltă, vrăjitoareo!
Spune asta pentru mine:
"Cred în fantome. Da. Cred în fantome."
Am venit aici pentru că mi-ai furat pictura.
Răscumpărarea a fost stabilită la două ore de colindat,
fără costum, fără pălăvrăgeală.
Nu fac decât să număr minutele până voi putea să mă întorc la muncă.
Victorie! Uite!
Am nişte brioşe uriaşe cu unt de arahide!
Foarte bine, scumpule!
Eu am bomboane cu ciocolată! Vrei să guşti una?
Nu. Mulţumesc, amice. Vreau să plecăm de aici.
Dar mai avem de colindat pe jumătate de stradă.
Bine. Să-ţi spun cum facem.
Nu vrei să plecăm acum şi-ţi dau eu 20 de dolari?
Îţi poţi cumpăra ce dulciuri vrei.
Tatăl tău glumeşte cu tine. Mergeţi!
Promit că vin repede, Andre.
Îţi spune pe nume?
Da. Prefer să-mi zică aşa.
Cuvântul "tată" nu-i o descriere precisă
a relaţiei noastre.
E fiul tău.
E fiul ei.
Din punct de vedere biologic, e fiul tău.
Din punct de vedere ontologic, e un obstacol în calea muncii mele.
Din punct de vedere psihologic, eşti un sociopat.
Nu realizezi că băiatul ăsta încearcă cu disperare
să lege o relaţie cu tine?
Iar tu faci tot ce-ţi stă în putinţă să-l îndepărtezi de tine.
Nu sunt interesat să leg o relaţie.
Eşti dur.
Nu-i un roman pe care-l poţi pune deoparte
când devine plictisitor.
Sau o pictură pe care o poţi ignora
fiindcă nu-i interesantă.
E o persoană! Are sentimente!
Bine. Continuă să vorbeşti. Zboară timpul mai repede aşa.
Mi-am petrecut ultimele săptămâni încercând să te fac să mă placi.
Şi am realizat un lucru. Eu nu te plac.
Pictura ta e în dulapul cu scule
de lângă clasa ta.
Du-te să ai grijă de capobopera ta.
O să am eu grijă de fiul tău.
Bună.
Mulţumesc că m-aţi lăsat să particip la colindul vostru.
Chloe are 20 de ani. Mi-e dor de lucrurile astea.
Ai noroc.
Copiii mei mai mari au tot 20 de ani, dar tipul ăsta îmi tot bate la uşă,
aşa că n-o să-mi lipsească lucrurile astea până n-o să împlinesc 90 de ani.
Nu-i gata Penny?
Trebuie să ajungem la "McAllisters" înainte să se termine floricelele de porumb.
Penny îşi pune costumul
pe care l-am cusut cu mâinile mele
şi de care sunt foarte mândră.
Mamă!
E minunat!
Priviţi! Sunt o pisicuţă cu bici!
Miau!
Îi trebuie biciul dacă o atacă vreun câine.
Eşti mândră de el?
Da. Credeam că-i drăguţ.
Da! Dacă merge să colinde pentru bani!
E complet nepotrivit!
Scumpo, du-te înapoi şi caută pantalonii inteligenţi.
Trebuie să fac asta?
Penny, eşti sigură că ţi-ai pus tot costumul?
Cred că da.
Nu mai avea şi o fustă?
Sunt sigură că din costumul ăsta făcea parte şi o fustă, nu?
Da. Era o fustă.
Pun pariu că pot să te ajut să găseşti fusta făcută de mama ta.
Pun pariu c-o s-o găseşti.
Să mergem.
Ne daţi ori nu ne daţi?
Continuăm imediat.
Ne daţi ori nu ne daţi?
Ce costume frumoase!
Să nu mă loveşti cu acel cârlig.
Uită-te la tine!
Eşti cea mai frumoasă prinţesă din lume!
Să vedem dacă găsim ceva pe măsura mea
care să mă facă fericită.
Nu-i prea cald aici?
Nu cred.
Bine.
Poate c-ar trebui să dau jos ceva de pe mine.
Te simţi bine?
Nu ştiu. Am un nod în gât.
Şi ai ochii puţin cam sticloşi.
Eşti sigură că te simţi bine?
Putem face asta în altă noapte.
Nu. Mă simt bine. Vorbesc serios.
Vino încoace, uriaşule!
Ce spui de casa aia cu pânze de păianjen şi lilieci?
Nu te-a speriat?
Nu. Nu mă sperii de la atâta lucru.
Cum ai intrat aici?
Am găsit asta sub preş.
E o ascunzătoare foarte bună.
Mi-a luat patru secunde s-o descopăr.
Mami!
Putem să mergem să facem schimb de dulciuri?
Trebuie să-l întrebi pe tatăl...
Pe Andre.
Da. Duceţi-vă.
Bine.
Mă gândeam c-o să mergi să-ţi termini pictura.
O s-o termin.
Dar m-am gândit la ce mi-ai spus.
Şi ţi-ai dat seama de greşelile făcute
şi ai venit să-mi spui asta?
Doamne! Aşa se întâmplă în lumea ta?
Înţeleg că nu mă placi. Mulţi oameni nu mă plac.
M-am împăcat cu asta, îndeosebi prin nepăsare.
Eu cred că-ţi pasă.
Jur pe Dumnezeu că nu-mi pasă.
Trebuie să înţelegi, Susan.
Munca mea e pe primul loc.
E mai importantă decât Jasper?
Aici voiam să ajung. Am auzit ce mi-ai spus.
El e fiul meu
şi o să încerc să fiu un tată mai bun.
Pun pariu că asta te va face să fii un pictor mai bun.
Eu pun pariu că nu.
Trebuie să ştii ce înseamnă să fii un artist adevărat.
Darul ăsta, blestemul ăsta, cum s-o numi el,
te consumă şi absoarbe alte lucruri,
cum ar fi prietenii, familia, totul.
N-o să permit niciodată să mi se întâmple aşa.
Poate că n-ai de ales.
Ne daţi ori...?
Ce ciudat! Nici n-au aşteptat bomboanele!
Cum merge cu cina?
E aproape... Doamne!
Ce ai păţit?
Ce?
Trebuie să mergi la doctor.
Pentru o erupţie mică? Nu fi prostuţ!
Stai locului! Nu te mai învârti!
Nu mă mişc.
Nu-i de bine!
Dacă mă gândesc mai bine,
nu mă simt prea...
Bine.
Acum e neapărată nevoie să mergem la doctor.
Mai am puţin şi termin.
Ai transformat pisica sălbatică în pisică domestică în zece minute.
Faci asta ca o profesionistă.
Te referi la persoana care l-a făcut?
Da. Poate c-am exagerat puţin cu abilităţile mele de croitoreasă.
Cred că m-am simţit...
E un lucru nou pentru mine.
Şi pentru mine la fel.
O să mă dai de gol?
Pentru c-ai încercat să faci o impresie bună?
Lynette, când soţul meu m-a părăsit pentru bona noastră suedeză,
i-am cumpărat fiicei mele o maşină.
Avea 13 ani.
Înseamnă că-i oficial.
Eşti mai bună decât mine, chiar şi-n ceea ce priveşte mita.
Fii serioasă!
Ai avut o carieră şi ai crescut cinci copii.
Eu de-abia m-am descurcat cu unul.
Cine a spus că m-am descurcat?
Cred că te descurci destul de bine.
Eşti deşteaptă. Eşti încrezătoare.
Poate că sună puţin ciudat,
dar pari genul de persoană cu care pot fi prietenă.
Nu sună ciudat.
Faptul că mi-ai salvat pielea mai devreme e genul de lucru pe care-l face o prietenă.
Mi-a făcut plăcere să te ajut.
Atunci, pot să te rog să mă ajuţi şi cu altceva?
Sigur.
Crezi c-ai putea să nu mai încerci să-mi iei soţul de lângă mine?
Poftim?
Căsnicia ta s-a terminat.
Ştii cum e.
Nu-i corect.
Circumstanţele sunt complet diferite.
Poate nu sunt diferite.
Dar ştii cât de mult doare.
Te rog din suflet
să te retragi,
bine?
Crezi c-o să renunţ la el
doar pentru că nu poţi accepta că mariajul tău s-a terminat?
Avem cinci copii împreună.
Unul dintre ei s-a născut de curând.
Nu renunţ la soţul meu fără să mă lupt.
Aşa cum spunea şi Tom, tu cauţi mereu să te lupţi.
Şi fostul meu soţ era la fel.
Şi când găseşti o persoană care nu-i la fel,
vrei s-o păstrezi lângă tine.
Ar trebui să-i dai costumul lui Penny.
Bine. Fetele au adormit.
Ai grijă la sonerie,
dacă cumva mai apare vreun colindător întârziat.
Ştiu ce am de făcut.
Să nu mă aştepţi. O să întârzii.
O scoatem pe Lynette să bem ceva.
Scuze.
Nu-i nimic, Gaby.
E prima ei sărbătoare pe care o petrece fără Tom şi copii,
aşa că vrem s-o scoatem în oraş,
să-i mai ridicăm moralul.
Pa.
Dezgropăm cadavrul în seara asta?
N-avem altă soluţie.
Buldozerele lui Ben vor începe să sape pădurea mâine dimineaţă.
Unde sunt Carlos şi Susan?
Carlos nu-i într-o perioadă bună.
N-am vrut să-l sperii.
Iar Susan nu face decât să se sperie, aşa că mergem doar noi trei.
Haide.
Bine.
Nu-mi vine să cred.
Încercăm din nou să scăpăm de un cadavru.
Ştiu. Îmi pare foarte rău.
Nu. Mi-am petrecut seara cu noua iubită a soţului meu.
Nu mai sună atât de rău.
Cum te simţi?
Mai bine.
Mi-au făcut o injecţie cu cortizon.
Doctorul mi-a spus că-i de la ceva ce am mâncat.
Poate de la căpşuni sau de la alune.
Pe bune? Mie mi-a spus că-i de la serul dragostei pentru femei.
Bine. La revedere. Mi-a părut bine să te cunosc.
Ştii că n-ar trebui să te dopezi cu afrodisiace, nu?
Pleacă!
Nu înţeleg.
De ce ai luat aşa ceva?
Fiindcă am vrut să fie o seară specială
şi n-am mai fost cu nimeni de când am divorţat.
Când m-am mutat aici,
mi te-ai oferit pe tavă înainte să ştii cum mă cheamă.
Dar asta s-a întâmplat înainte...
Pot să mă acopăr din nou?
Asta s-a întâmplat înainte să realizez cât de mult îmi placi.
Şi mie îmi placi.
Nu vrei să-ţi ţin companie sub cearceaf?
Ne daţi ori nu ne daţi?
Asta e partea în care îmi daţi bomboane.
Nu ştiu ce să zic. N-am promis că nu ne mai întoarcem la scena crimei?
Are dreptate.
Trebuie să facem asta în cel mai eficient mod posibil.
Să găsim mormântul, să dezgropăm cadavrul...
Pare uşor până acum.
Să-l învelim într-o prelată,
să-i punem câteva cărămizi şi să-l aruncăm în lac.
Am tot ce ne trebuie în portbagaj,
împreună cu nişte prosoape curate, dezinfectant pentru mâini şi măşti de faţă,
în cazul în care duhoarea va fi insuportabilă.
Vrea cineva să ghicească cum arată un cadavru
după ce stă două luni în pământ?
Da. Sunt numai oase sau mai sunt şi alte chestii?
Aţi auzit ceva?
Da. Ce s-a auzit?
Hei!
Cine-i acolo?
Cine-i ăla?
Nu ştiu. Ce ne facem?
- Fugim! - Bine!
Nu! Să ne despărţim!
Unde s-a dus? A plecat?
Deocamdată, dar ar fi bine să ne grăbim.
Cred că suntem aproape. Recunosc zona asta.
Dumnezeule! Mi-e frică de moarte!
Nu mă încălzeşte cu nimic că-i Halloween-ul.
Haide să-l dezgropăm şi să terminăm odată cu asta.
Bine.
Gaby!
Lynette!
Dumnezeule!
Fetelor!
Bree!
Paranoia
e sentimentul iraţional de frică că toată lumea e împotriva ta.
Nu se poate!
Dar nu mai e vorba de paranoia atunci când descoperi
că există cu adevărat cineva care-i pe urmele tale.
Traducerea şi adaptarea: Lory
Comentarii pe www.tvblog.ro