Ăla de acolo este Wilk. Bine tip, nu-i aşa?
El este? Cel bandajat?
Da. S-a sprijinit de o fereastră când o bucată i-a căzut peste mână.
Îţi spun eu, bucata aia de geam avea peste 30 de cm..
L-a tăiat la încheietura mâinii... nu ştiu, de vreo 5 - 6 cm sau cam aşa ceva.
Şi nu a sângerat?
Nimic. Desigur, a scos o batistă
şi a înfăşurat-o pe mână,
dar nu avea absolut nimic.
De ce nu ai spus aasta cuiva?
Ce vroiai să spun?
Că un om din spaţiu lucrează ca manager de personal?
Uită de asta.
Unde este biroul pazei?
La a doua uşă.
- Nu-l pierde din vedere. - Da.
Bine, Gilman, ce vrei?
Bine, Gilman, aruncă cheia aia şi urcă aici.
Dar el... doar ce a ars.
A dispărut.
Asta înseamnă că ai avut dreptate în legătură cu el.
Înseamnă că eşti un criminal.
Traducerea, adaptarea şi sincronizarea Virgil G.N.
INVADATORII
Cu Roy Thinnes în rolul arhitectului David Vincent.
Invadatorii...
extratereştri de pe o planetă aflată pe moarte.
Destinaţia lor... Pământul!
Ţelul lor... Să-l facă lumea lor!
David Vincent i-a văzut.
Pentru el, totul a început într-o noapte, pierdută pe un drum de ţară izolat,
căutând o scurtătură pe care nu a găsit-o niciodată.
A început cu un restaurant închis şi părăsit,
şi un om de prea mult timp nedormit, pentru a-şi putea continua călătoria.
A început cu aterizarea unei nave dintr-o altă galaxie.
Acum, David Vincent ştie că invadatorii sunt aici.
Că au luat forma omenească.
Cumva, el trebuie să convingă o lume neîncrezătoare,
că acest coşmar a început deja.
În alte roluri:
Don Gordon.
Russell Johnson.
Harold Gould.
Lynda Day.
Malcolm Atterbury.
Sezonul 2, episodul 6 Procesul.
David Vincent, a fost adus în Jackson City de un raport
despre prezenţa unui extraterestru. Acum trebuie să ajute un prieten,
care trebuie să dea socoteală pentru dispariţia acestui extratereştru.
La ora 2.00 în această după-amiază, Charles Gilman va fi judecat.
pentru uciderea lui Fred Wilk.
Îmi pare rău că am întârziat, domnule Vincent.
Ai găsit ceva?
Nu, nimic.
Până acum, Fred Wilk pare să fi fost un cetăţean model.
Ei bine, sapă mai adânc. Acum un an acesta nici nu exista.
Am nevoie de dovezi.
Am cerut înregistrările de la liceu şi colegiu.
Este mai uşor de dovedit dacă există.
Uite, eşti plătit să faci acest lucru, nu-i aşa?
De asta sunt aici. O să mai dureze vreo două zile.
Oricum, încă nu am aflat nimic despre soţia lui.
Acum mă îndrept într-acolo. Ocupă-te în continuare asta.
Suntem în criză de timp.
Da, da, crede-mă, caut. Doar că nu găsesc nimic.
Îmi pare rău că vă deranjez în acest moment, dar este important.
Înţeleg. Eşti prieten cu soţul meu?
Nu.
Un partener de afaceri, atunci?
Nu, de fapt sunt de la compania de asigurări.
Ei bine, am vorbit deja cu agentul vostru.
Ei bine, aceasta este politica companiei în cazul accidentelor de muncă.
- Înţeleg. Luaţi loc. - Mulţumesc.
- Am câteva întrebări pentru dvs. - Desigur.
Pentru început, de cât timp vă cunoaşteţi soţul?
Ei bine, de fapt, l-am cunoscut doar cu câteva săptămâni înainte să ne căsătorim.
Asta a fost... cam acum un an.
El era aici, în Jackson City?
Ei bine, nu. De fapt, ne-am mutat aici cam în acelaşi timp.
Eu sunt din Springdale, iar soţul meu dintr-un orăşel din sudul Indianei.
Pot să-ţi aduc o cafea, sau o băutură...
Mulţumesc.
Ai făcut şcoala în Springdale?
Chiar şi grădiniţa.
Dar soţul tău?
Nu văd de ce este important acest lucru.
Scuză-mă.
- Bună, doamnă Wilk. - Bună.
Treceam pe aici. Am vrut să vorbesc cu dvs.
Păi să vedem... a cui este maşina de afară?
Văd că cineva a parcat lângă bordură.
Oh, este un investigator de la asigurări.
- E de la companie. - Oh?
Ce face? Îţi pune întrebări?
Ei bine, da. O mulţime... de întrebări ciudate.
A-ha. Se strecoară aici şi pune întrebări.
Un agent de la asigurări. Ce truc ieftin mai e şi ăsta!
Bine, tu, ieşi afară!
Nu înţeleg.
Am spus, afară!
Sigur. Este un prieten de-al lui Gilman.
Cine eşti?
Slater, procurorul districtual.
Uite, dacă nu ieşi în 10 secunde, o să te arestez pentru violare de domiciliu.
Doamna m-a lăsat să intru.
Sigur, ai minţit-o.
Se poate.
Şi ea mi-a întors favorul.
Doamnă Wilk. Domnule Slater.
Oh, domnule Vincent...
ai face mai bine să nu-ţi mai bagi nasul peste tot.
Gilman la ucis şi asta este adevărul.
Uite, l-am omorât.
Pledez vinovat şi să terminăm cu asta.
Charlie, nu ai omorât un om. Ai distrus un extraterestru.
Îţi aduci aminte asta?
Oh, minunat... dar cine o să creadă asta?
Tu ce spui?
Crezi că Fred Wilk era de pe o altă planetă, sau cam aşa ceva?
- Ei bine, trebuie să recunosc... - Uite.
Ce spui de.....
Ce spui de autoapărare, sau cam aşa ceva?
Nu.
Detectivul ăla, Wiznofsky...
spune că l-ai lovit pe Wilk cu o cheie.
Mai spune de asemenea că Wilk nu avea nici o armă.
Ce ţi-a spus?
Ce vrei să spui?
- Trebuie să-ţi fi spus ceva înainte de... - Nu, nu mi-a spus nimic.
- Ei bine, doar l-ai lovit şi atât? - Da, aşa este.
Haide, nu te cred.
Nu-mi pasă ce crezi tu...
Hai mă. Cine are nevoie de tine? Pleacă de aici!
Uite, ţi-am fost alături în Coreea şi am de gând să-ţi fiu alături şi acum.
Linişteşte-te, da?
Acum, ce spui de acest, Slater, procurorul districtual?
- De cât timp este aici? - Nu ştiu.
- Cred că de vreun an. - Doar de un an?
Înţeleg că era prieten cu Wilk.
Hei, crezi că şi ăsta este extraterestru?
Ei bine, au sosit cam în acelaşi timp.
Ei ar putea să fi aranjat ca el să se ocupe de acest caz.
Este posibil.
De fapt, doar nu sugerezi că şi
acest Slater ar putea fi unul dintre aceşti... invadatori ai tăi?
Doar sugerez.
- Poate că şi judecătorul este, ce spui? - Mă îndoiesc.
De asta am renunţat la juraţi.
Avem mai multe şanse să convingem un singur om
decât 12 persoane necunoscute, printre care ar mai putea fi şi de-ai lor.
Acum, uite, am stat aici şi v-am ascultat.
Vreau să-ţi spun ceva.
Am luat acest caz
doar pentru că Bill Cleary este plecat din oraş,
şi Howard Mitchell este blocat de o artrită.
Nu am de gând să mă prezint în faţa Curţii şi să susţin
că există farfurii zburătoare sau alte asemenea prostii,
şi cu siguranţă nu-mi voi acuza colegul
că este vreun monstru din spaţiu.
Tu nu trebuie să susţii nimic.
Doar să pui întrebări.
Când Wiznofsky o să-şi termine de spus povestea,
nu o să mai am ce să-l întreb.
Şi când noi am intrat în cameră, nu era nici o urmă de victimă.
Gilman luase deja cadavrul şi...
Obiecţie, Onorată Instanţă.
Se admite.
Limitează-ţi mărturia doar asupra lucrurilor la care ai fost martor.
Da, domnule.
Bine, sergent Wiznofsky, mai era vreo altă intrare în camera cuptorului?
Nu.
Acolo, în cameră era vreun loc unde putea fi ascuns cadavrul?
Da, domnule.
Era un cuptor mare, deschis.
Cuptorul funcţiona în acel moment?
Înţeleg.
A fost ceva ca...
Vroiam să spun
"A fost ceva ca o răbufnire a cuptorului."
Martorul vă aparţine.
Nu am întrebări, Onorată Instanţă.
Apărarea îşi rezervă dreptul pentru întrebări ulterioare.
Te poţi retrage, sergent.
Chemaţi următorul martor, domnule Slater.
Domnul David Vincent.
Juri să spui adevărul , tot adevărul
şi numai adevărul, aşa să-ţi ajute Dumnezeu?
Jur.
Vă rog să precizaţi numele şi ocupaţia.
David Vincent, arhitect.
Sunteţi prieten cu inculpatul, nu-i aşa?
Da.
Acum, domnule Vincent, în după amiaza în care a fost omorât dl. Wilk...
Uh... a dispărut.
Foarte bine.
În după amiaza în care dl. Wilk a dispărut,
erai cu sergentul Wiznofsky la fereastra camerei cuptorului, nu-i aşa?
Da.
Ai auzit mărturia sergentului Wiznofsky în legătură cu ce s-a întâmplat.
Da.
A fost corectă?
Da a fost.
Atunci l-ai văzut pe acuzat luând cheia
şi lovindu-l cu ea în cap pe dl. Wilk?
Da, dar dl. Wilk nu a murit.
L-ai văzut în viaţă după aceea?
Nu.
Nu l-aţi mai văzut din nou, domnule Vincent?
Nu.
Ce ai văzut
a fost că dl. Wilk a căzut pe podea,
şi când aţi intrat în cameră, corpul dispăruse,
şi că uşa cuptorului încins era deschisă.
- Este corect? - S-ar putea spune şi aşa.
Da sau nu, domnule Vincent?
Da.
Martorul vă aparţine.
Onorată Instanţă, aş vrea să fac o declaraţie.
Onorată Instanţă, dl. Vincent nu este inculpat în acest caz
şi nici nu este avocat.
Cred că este foarte importantă.
Este cam în afara procedurii, Onorată Instanţă.
Acesta este doar punctul meu de vedere, Onorată Instanţă.
Întregul caz este cam în afara procedurii.
Poţi să faci declaraţia, domnule Vincent,
dar încearcă să fie cât mai scurtă.
Da, l-am văzut pe Charlie cum l-a lovit pe dl. Wilk
cu cheia în cap.
Îl puteţi întreba chiar şi pe Charlie.
O să v-o spună şi el.
Oricum, am înţeles că omorul este definit ca
uciderea unei fiinţe umane, de că către o alta
Fred Wilk nu a fost o fiinţă umană.
Instanţa se retrage pentru jumătate de oră.
Domnule Vincent, aş vrea să te văd la mine în birou.
Slater, Bernard, şi voi, de asemenea.
Domnule Vincent, sper că nu trebuie să-ţi reamintesc
că aici este în joc viaţa unui om.
Onorată Instanţă, sunt conştient de asta.
Am încredere că aceasta nu a fost ideea ta, domnule Bernard.
Nu domnule, i-am spus atât inculpatului, cât şi domnului Vin...
El nu are nimic de-a face cu asta.
Charlie l-a văzut pe Fred Wilk cu s-a dezintegrat.
Acum, dacă asta nu dovedeşte că a fost o creatură de pe altă planetă
cu siguranţă indică faptul că nu a fost om.
- Dacă asta este ceea ce a văzut. - Asta a văzut.
Domnule Vincent, ne cereţi să...
În regulă, în regulă, domnilor!
Să nu dezbatem cazul aici.
Onorată Instanţă, nu înţeleg exact ce anume are în minte apărarea,
dar cu siguranţă încearcă să transforme acest proces într-un circ.
Încercăm să dovedim ce s-a întâmplat.
Asta-i ceea ce căutăm cu toţii, domnule Vincent... adevărul.
Dar trebuie să te avertizez să nu mai încerci să distragi atenţia oamenilor de la caz.
Onorată Instanţă, trebuie să avem o anumită libertate de opinie.
Libertate de opinie, da, domnule Vincent, nu dezmăţ.
Da, domnule.
Asta-i tot, domnilor.
Îmi pare rău, Onorată Instanţă.
În dau seama de situaţia în care sunteţi pus.
Mă tem că nu înţeleg.
Ei bine, nu că nu o să-l găsiţi vinovat pe Gilman, desigur.
Cazul va fi decis pe baza probelor, domnule Slater.
Sunt sigur de asta, Onorată Instanţă.
Dar din ceea ce am auzit, urmează să fiţi numit la Curtea Supremă.
Ce vrei să spui?
Dacă procesul ăsta mai durează încă o zi, ziarele vor avea parte de un picnic.
Un grătar.
Ei bine, nu cred că o să-l vedeţi pe guvernator
ca să-l numească pe un om, care efectiv
a spus că crede în marţieni mici şi verzi?
Ieşi afară, Slater.
Să-l lăsăm pe Symondson să judece.
Ştii, am o reputaţie de apărat.
Eu pur şi simplu nu pot...
Dar viaţa lui Charlie Gilman?
Scuzaţi-mă.
Aş vrea să ştiu de ce faceţi asta.
Să facem ce?
Pătaţi memoria soţului meu.
Uite, doamnă, tot ce am spus în faţa curţii este adevărat.
Ştii că nu este.
Poate că ai vreun motiv ca să negi asta.
Da. Am toate motivele. A fost soţul meu.
Nu la asta m-am referit.
Poate că ai acelaşi motiv ca să ascunzi adevărul, pe care l-a avut şi el.
Ai fost destul de dur cu ea.
De ce nu? A fost căsătorită cu un extraterestru.
Probabil că şi ea este unul dintre ei.
Aş vrea să mă pot lămuri.
În legătură cu ce?
Dacă am un caz care va face istorie
sau dacă voi fi asimilat unui grup de ţicniţi.
Poate că sunt victima unei mari excrocherii.
Ei bine, nu trebuie să-ţi faci griji pentru asta.
Aşa cum ai mai spus, să-l lăsăm pe Symondson să judece. Este treaba lui.
O puteţi interoga, domnule Bernard.
Acum, domnişoară Cole,
ai mărturisit că inculpatul
a intrat în restaurantul în care lucraţi
îndreptându-se spre masa la care se aflau domnul şi doamna Wilk,
şi fără nici o provocare, l-a agresat fizic pe dl. Wilk.
Ei bine, nu-i chiar aşa.
Cum adică, "nu-i chiar aşa"?
Adică, nu chiar aşa am spus,
dar acesta este felul în care s-a întâmplat
Şi dvs. sunteţi absolut sigură
că dl. Wilk nu i-a spus sau nu i-a făcut nimic
care să-l fi provocat?
Singurul care a spus ceva a fost omul care de acolo.
A spus... numai puţin, să-mi aduc aminte.
Da... a spus "Ar trebui să te omor"
Domnişoară Cole,
în timpul altercaţiei sau după aceasta,
l-aţi văzut sângerând pe dl. Wilk?
Nu.
Nu mai am alte întrebări.
Mai am eu o întrebare, domnişoară Cole.
Câte doriţi.
Când nu te-ai mai uitat la ei cum se băteau?
Imediat ce lupta a început să devină mai dură.
Cred că unul dintre ai
a luat un pahar şi nu am mai putut privi.
Nu-mi place violenţa şi asemenea lucruri, să ştiţi.
Nu mai am alte întrebări.
Vă puteţi retrage, domnişoară Cole.
Doamna Janet Wilk.
Juri să spui adevărul, tot adevărul,
şi numai adevărul, aşa să-ţi ajute Dumnezeu?
Jur.
Sunteţi doamna Janet Wilk?
Da.
Şi văduva regretatului domn Fred Wilk?
Da.
Te-aş ruga să vorbeşti puţin mai tare, doamnă Wilk.
Da, domnule.
De cât timp sunteţi căsătorită cu dl. Wilk?
De 11 luni.
Şi aveţi un copil... un minor.
Da.
Doamnă Wilk, aţi fost în sală
în timpul mărturiei sergentului Wiznofsky şi a domnişoarei Cole, nu-i aşa?
Am fost.
Mărturia domnişoarei Cole în legătură cu lupta
dintre soţul dvs. şi inculpat
a descris exact această întâlnire?
Da.
L-aţi auzit pe inculpat spunând "Ar trebui să te omor"?
Doamnă Wilk?
Da, l-am auzit.
Ei bine, doamnă Wilk, cunoaşteţi vreun motiv pentru care
inculpatul, Charles Gilman, l-a atacat pe soţul dvs.
în acea seară la restaurant sau în ziua morţii lui?
Cunoaşteţi, doamnă Wilk?
Ei bine... înainte să mă mut aici
înainte să-l întâlnesc pe Fred...
Continuaţi.
Înainte de asta, Charlie şi cu mine am fost logodiţi timp de trei ani.
Aţi fost logodită cu inculpatul din acest caz?
Da.
Şi atunci ne-am certat rău,
iar eu m-am mutat în Lincoln City.
Şi cam acum un an, Charlie a venit şi el aici.
Dar între timp, eu mă căsătorisem deja cu Fred...
şi lui Charlie...
Ei bine, lui Charlie nu i-a plăcut asta prea mult.
Solicită o pauză.
Onorată Instanţă...
mărturia asta ne-a luat prin surprindere.
Aş dori câteva momente ca să mă consult cu clientul meu.
Instanţa se retrage pentru 15 minute.
Ei bine, să auzim.
Ce?
Întreaga poveste.
- Aţi auzit-o. - De la tine.
Ei bine, este... aşa cum a spus ea
Ne-am certat, ea s-a mutat aici, am mai stat cam un an
apoi am urmat-o aici şi...
ea se măritase deja cu Wilk, a avut un copil şi...
asta-i tot.
De ce nu ne-ai spus asta?
Nu ştiu.
Ei bine, poate că ştiu eu.
Poate că m-ai adus aici ca să-ţi ofer un alibi.
Poate că Wilk a fost om, la fel ca tine sau ca mine.
Poate că tu chiar l-ai băgat în cuptor.
Ei bine, amice, dacă asta vrei să crezi, dă-i drumul.
Nu asta cred, Charlie,
dar de ce nu ne-ai spus?
Acum ei au stabilit motivul crimei.
Atunci schimbă-l şi tu şi pledează vinovat.
Oricum, tot aici o să se ajungă.
De ce l-ai omorât?
Pentru că...
pentru că este extraterestru.
Nu ştiai că este extraterestru
când ai început să te baţi cu el în restaurantul ăla.
Oh, uite... băusem prea mult.
M-am simţit deprimat.
Nu ştiu... poate că era vorba despre Janet.
Nu ştiu!
Te-ai gândit la ea, atunci când l-ai omorât?
Ce i-ai spus ei, după ce l-ai lovit?
Nu-mi amintesc.
Nu-ţi aminteşti.
A fost vorba Janet?
Haide, a fost vorba de Janet?
Da, a fost vorba de Janet. Acum nu mă mai deranja!
Sunt vinovat.
Putem continua să ne luptăm
dacă putem dovedi că Wilk a fost extraterestru.
Nu!
Poate că Brennan va găsi ceva.
Uite, nu înţelegi?
Am omorât un om.
Despre ce este vorba aici?
Wilk a fost om.
- Sunt gata să revină în sală. - Venim imediat.
- Judecătorul Symondson... - Vom fi acolo!
Acum, repetă-mi asta.
Am vrut să-l omor.
Şi în acel moment,
putea să fie şi om,
dar nu m-am gândit la asta.
Vroiam doar să-l omor!
Dar a fost extraterestru.
Da.
Asta este ideea.
Încă o mai iubeşti?
Este măritată cu un alt tip.
Asta te-am întrebat eu?
- Ei bine, şi dacă aş fi? - Stai puţin...
Am o întrebare.
Dacă Wilk fost extraterestru, de ce s-a căsătorit cu ea?
Adică, pentru ce motiv?
Face parte din acoperirea lui.
Eşti sigur că nu doar te justifici, domnule Vincent?
Ce vrea să însemne asta?
Că vreau să să-l apăr pe el,
pentru ca eu să dovedesc că există extratereştri pe Pământ?
Cam aşa ceva.
Nu ştiu, ar putea şi o parte din motiv.
Dacă am putea dovedi, ceea ce încercăm să dovedim.
Minunat. Cum o facem?
Fred Wilk a locuit aici în ultimul an.
A avut o slujbă, familie, prieteni...
a fost un membru activ al comunităţii.
Tot ce trebuie să facem e să probăm că el nu a existat
Uite, nu mă interesează cât de mult câştiga.
Tot ce vreau să aflu este dacă i-a fost restituit impozitul.
Da... oricând înainte de ultimul an...
Bine...mulţumesc. Îmi pare rău, Alec.
Acum, orice înregistrare dacă a fost în armată. Dacă nu, vreau să ştiu de ce?
Cât mai repede. Ieri dacă se poate. Am un proces pentru omor.
Dă-mi-l pe David Vincent.
Înţeleg. Numai puţin.
Oh, domnule Vincent... la telefon.
Mulţumesc
Alo.
Vincent...
Fred Wilk poate că a existat şi înainte de ultimul an,
dar cu siguranţă nu am nici o dovadă.
Nu am nici un indiciu.
Ei bine, nu-mi trebuie dovezi că a existat.
Trebuie să dovedesc că nu a existat.
Cred că te-aş putea ajuta acolo cu asta, domnule Vincent.
Cât timp mai am?
Până la ora 7:00.
Acum, vrei să te grăbeşti, te rog?
A fost ideea lui Charlie de a depune mărturie în favoarea apărării?
Nu. A fost a mea. Lui nu-i surâde această idee.
- Crede că o să fii stânjenită. - Voi fi.
Se poate şi mai rău.
Uite, domnule Vincent, acesta nu este Perry Mason.
Îmi ceri să merg acolo şi să-l salvez.
Ei bine, nu pot face asta, Charlie a ucis un om.
Poate că nu era cel mai drăguţ tip din lume...
poate că nu era cel mai bun soţ... dar a fost un om.
Noi nu credem asta.
Nici Charlie nu cred că este mult mai om.
Jură că mă iubeşte şi apoi pleacă din oraş cu primul autobuz.
Nu suportă căsătoria mea cu Fred, aşa că-l bate...
şi asta nu este de ajuns...
îl omoară ... şi minte.
Minte în legătură cu tot ce s-a întâmplat.
În această dimineaţă, mi-a spus ceva ce eu cred.
- Ce? - Că te iubeşte.
Şi tu îl crezi?
Crezi tot ce-ţi spune?
Fiecare cuvânt.
Îţi jur pe Dumnezeu, că fiecare cuvânt este adevărat.
Martorul vă aparţine.
Domnule Gilman, acest om pe care admiţi că l-ai omorât...
Obiecţie!
Nu a admis că l-a omorât.
Se admite.
Acest lucru pe care l-ai omorât..., această fiinţă...
acest...
te superi dacă-i spun Fred Wilk?
Bine. Aţi lucrat împreună în aceiaşi fabrică, nu-i aşa?
Da. Mm-hmm.
- Împreună cu alte 400 de persoane. - Da.
Dintre care, tu eşti singurul care pretinde că nu a fost om.
Da.
Desigur, l-ai cunoscut mai bine decât ei, nu-i aşa?
Adică, l-ai cunoscut din punct de vedere social.
S-a căsătorit cu fosta ta prietenă, nu-i aşa?
Da.
Şi ăsta este motivul pentru care l-ai omorât.
De ce nu mai bine, pentru că nu a însemnat nimic.
Nu a fost o fiinţă umană.
Oh, haide, domnule Gilman.
Respira, nu-i aşa? Mânca.
Ţipa, râdea, mergea, vorbea,
şi nu era om?
Nu.
A fost tată, domnule Gilman.
A avut un copil,
şi tu încă mai susţii că nu a fost om.
Cum ar fi putut?
Vrei să-mi explici asta?
Cum s-ar fi putut asta?
Nu a fost o fiinţă umană.
Nu mai am alte întrebări.
Janet Wilk vrei să fii aici, te rog.
Vă aduc aminte doamnă Wilk, că sunteţi încă sub jurământ.
- Doamnă Wilk... - Da?
De cât timp sunteţi căsătorită cu Fred Wilk?
Hm, mai puţin de un an.
Şi cu cât timp l-aţi cunoscut înainte să vă căsătoriţi?
Cu doar câteva săptămâni.
Ce ştiţi despre trecutul lui,
uh, înainte să vă întâlnească?
Ei bine, nimic.
Din ceea ce ştiu, nu a existat înainte să ne cunoaştem.
Şi căsnicia... dvs., cum aţi caracteriza-o?
Căsnicia mea nu a fost una bună.
În ce sens?
Ei bine...
Nu m-a atins niciodată.
Niciodată nu m-a dorit.
De ce? Nu avea dorinţe omeneşti?
Nu avea impulsuri umane?
Onorată instanţă, obiectez.
Folosirea cuvântului "uman" în acest context?
Se respinge.
O soţie este un mai bun judecător
al comportamentului soţului său, decât un avocat.
Îmi pare rău că te dezamăgesc
în această privinţă, domnule Slater.
Răspundeţi la întrebare, doamnă Wilk.
Nici o dorinţă umană. De orice fel.
De ce credeţi că Fred Wilk...
în aparenţă un om, o fiinţă umană normală...
nu a putut avea relaţii sexuale cu dvs.?
Obiectez, Onorată Instanţă.
Nu s-a stabilit că nu a putut,
tot ce se poate spune este că nu au existat.
Se admite.
A fost ceva rece...
aproape... inuman.
Obiecţie, Onorată Instanţă.
Dacă problema în discuţie
este dacă el a fost sau nu om... nu îl poate numi "inuman".
Se admite.
Şi, Onorată Instanţă, trebuie să protestez împotriva spectacolului prin care soţia
asasinează memoria soţului său, după ce acesta a murit.
Se respinge şi nu se consemnează.
I-ai spus inculpatului Charles Gilman...
Ţi-ai exprimat faţă de el sentimentele
că soţul tău nu a fost... ceea ce te-ai aşteptat să fie?
Da, domnule, am făcut-o.
Doamnă Wilk, ce credeţi?
Fred Wilk a fost om sau nu?
Mi-aş dori să ştiu.
Este la dispoziţia dvs..
În regulă, doamnă Wilk... tocmai ce ne-ai spus
că în anumite privinţe...
soţul dvs. nu a fost o fiinţă umană...
nu a fost un om normal.
Da, domnule.
Dvs. sunteţi o femeie normală?
Aşa cred.
- Căsătorită de 11 luni? - Da, domnule.
- Şi ai un fiu? - Da, domnule.
Care are patru luni.
Da, domnule.
Ei bine, este corect dacă presupunem că dl. Wilk,
fostul tău soţ... ultimul tău soţ
nu este tatăl acestui copil?
Da, domnule.
Ei bine, doamnă Wilk, vrei te rog să ne spui cine este?
Obiecţie! Neimportantă şi irelevantă.
Avocaţii, vreţi să vă apropiaţi?
Ai deschis acest subiect, domnule Bernard,
şi intenţionez să-i permit avocatului acuzării să-l continue.
Pe de altă parte, nu vreau
să o umiliţi inutil pe această femeie.
Am nevoie de un răspuns, doar dacă este relevant pentru cauză.
Cred că este foarte relevant, Onorată Instanţă.
Este pentru a stabili motivele
şi pentru a pune la îndoială credibilitatea acestui martor.
Îţi condamni propriul martor, domnule Slater.
Realizez asta, Onorată Instanţă.
Foarte bine.
Obiecţie respinsă.
Continuaţi, domnule Slater.
Mulţumesc, Onorată Instanţă.
Bine, doamnă Wilk,
cine este tatăl?
Charles Gilman.
Inculpatul. Aţi fost îndrăgostită de el.
Am fost.
Şi încă mai sunteţi?
Da.
Deci, nu ţi-ai iubit soţul niciodată.
De fapt, eraţi însărcinată când v-aţi căsătorit.
Probabil că nu l-ai încurajat niciodată.
Şi mai dai vina pe el că nu a avut relaţii cu tine?
El... nu a putut.
Aţi vrut să fie un soţ normal. Dumneavoastră aţi fost o soţie normală?
Cred că nu.
Deci, în afara dorinţei de a-l proteja pe inculpat,
aveţi vreo dovadă concretă
că Fred Wilk nu a fost ceea ce părea a fi...
un om?
Nu, domnule.
Nu mai am alte întrebări.
Janet...
Îmi pare rău.
Mie nu.
Mi-a spus dl. Vincent că tu crezi că mă voi simţi jenată
dacă urc acolo şi spun aceste lucruri...
dar nu am fost... nici un pic.
- A ajutat? - Este un început.
Domnule Vincent, sunteţi chemat la telefon.
Apărarea îl cheamă pe John Lovell.
Alo?
Vincent, le am.
Acum, nu îţi pot garanta că Fred Wilk
a fost membru al unei organizaţii de extratereştri,
dar cu siguranţă nu a fost Fred Wilk.
Certificat de naştere, amprente, asigurări sociale...
nimic din astea nu se confirmă.
- Nu-i nici o îndoială? - Nici una.
Cât timp îţi ia ca să ajungi aici?
Voi veni cu zborul din capitală.
Trage de proces până la ora 19.00.
Ne vedem în parcare.
Bună treabă, Brennan.
Fii atent.
Deci, domnule Lovell, faptul că nu s-a găsit cenuşa umană, nu este concludent?
Mulţumesc foarte mult, domnule Vincent.
Am spus doar că nu există nici o dovadă că a fost ars un cadavru.
Nu am tras nici o concluzie.
Ei bine, când un cadavru este ars în cuptor,
ştiinţa o poate stabili cu certitudine?
De obicei.
De obicei... dar nu întotdeauna.
Atunci este foarte posibil
ca o fiinţă umană, să spunem... Fred Wilk,
putea fi incinerată fără să lase nici o urmă.
Exceptând urmele de calciu.
Multe substanţe conţin calciu.
Inclusiv oamenii.
Inclusiv, printre alte lucruri... şi oamenii.
Nu mai am alte întrebări.
Oh... asta nu ne ajută prea mult.
Pot continua să prezint alţi martori
şi Slater va continua să-i discrediteze.
Nu mai am cu ce continua lupta. Înţelegeţi?
Doar întinde de acest proces până la ora 19.00.
- Brennan a găsit ceva? - Totul.
Dovezi că Wilk a fost extraterestru?
Dovezi că nu a fost Fred Wilk.
Oh, asta nu este suficient.
Apărarea noastră este că Charles nu a omorât un om.
Acum, cea mai bună treabă este să stabilim
că el l-a omorât pe un alt om.
Acum, ascultaţi-mă... mă plătiţi să vă dau un sfat.
Sfatul meu este să ajungeţi la o înţelegere.
Spune că Fred Wilk a fost om.
Dar nu a fost.
Spune că a fost.
Fă o înţelegere cu ei, Charlie. Salvează-ţi viaţa.
Aţi încheiat cu cazul dvs., domnule Bernard?
- Nici o înţelegere. Da? - Da.
Onorată Instanţă, putem obţine o amânare până la ora 19.00?
Pe ce bază?
Un martor cheie, cred.
Ei bine, Onorată Instanţă...
Dacă apărarea este pregătită şi acuzarea este pregătită.
Avem şi noi un martor cheie.
Este în regulă, domnule Bernard?
Este în regulă, Onorată Instanţă.
Acuzarea îl cheamă pe dl. Fred Wilk Sr.
Nu...
- Ce-i asta? - Nu ştiu.
Numele şi adresa? Fred Wilk Sr.
Rural Free Delivery nr.3, Omaha, Nebraska.
Juri să spui adevărul, tot adevărul
şi numai adevărul, aşa să-ţi ajute Dumnezeu?
Jur.
Domnule Wilk...
asta este fotografia fiului dvs.?
Fiul meu natural... născut pe 7 iulie 1933.
Cer ca acest lucru să fie marcat şi luat în evidenţă.
Acum, domnule Wilk, doar două întrebări am.
- Sunteţi tatăl lui? - Da.
Mi-am luat libertatea să-i aduc certificatul de naştere.
- Şi... unde este mama lui? - Mamă, ridică-te.
Nu mai am alte întrebări.
Este la dispoziţia dvs.
Nu avem întrebări.
Onorată Instanţă, în lumina acestor dovezi concludente
că victima omorului Fred Wilk Jr., a fost om,
un om şi nimic altceva decât un om,
acuzarea pledează respectuos
pentru un verdict direct de vinovăţie, la toate capetele de acuzare.
Cine v-a trimis aici?
Un prieten al cauzei, domnule Vincent.
Aţi face mai bine să veniţi cu mine.
Mă tem că nu putem, David.
Ei, domnule Vincent...
pot spune că noi te-am tras de urechi.
Ce mai ai de spus?
Sunt peste tot... dl. Fred Wilk Sr., procurorul districtului.
Tu nu-i poţi opri şi nici eu.
Ascultă, este aproape ora 19.00, Brennan trebuie să ajungă aici în orice moment.
Brennan nu mă va salva.
Uite, nu se pot ascunde pentru totdeauna
Vom găsi noi ceva.
Vom merge în Omaha... îl vom verifica la adresă...
Ca să dovedim ce?
Că Fred Wilk Sr. nu a existat niciodată?
Acum, ascultă-mă tu pe mine.
Sunt în criză de timp.
Vreau ca avocatul să vină aici, acum.
Vreau să fac o înţelegere. Viaţa mea este în joc!
Charlie, ştiu asta Mai am nevoie de puţin timp.
Ştii, când eram în armată, nu ţi-a fost frică de moarte, nu-i aşa?
Am avut coşmaruri în toţi cei 3 ani cât am stat în Coreea.
Credeam că am trecut peste asta.
Vrei să ştii ce am visat azi noapte?
- Voi vorbi cu avocatul. - Da.
Lasă-mă să vorbesc mai întâi cu Brennan.
- Bună, scumpo. - Bună.
Brennan...
eşti un salvator.
Bine, ce ne-a adus Brennan?
O hemoragie cerebrală. Este mort.
- Deci, aşa procedează ei. - Aşa.
- Cine a ştiut că o să vină? - Nu ştiu.
În sală ai spus ceva despre un martor cheie la ora 19.00.
Ei bine...
asta este.
Charlie vrea să facă o înţelegere. Ce poţi face pentru el?
Ei bine, nu cred că vor accepta autoapărarea.
Omor prin imprudenţă, poate... crimă de gradul 2.
Am putea încerca pentru nebunie temporară.
Da, se pare că asta este calea, nu-i aşa?
Toată lumea este sonată şi fiecare om în parte.
Ei bine, vom merge împreună la judecător şi la Slater
în biroul său... şi vom vedea ce vor spune.
Ascultă, indiferent ce faci,
asigură-te că vei obţine două garanţii...
asigură-te că nu va fi condamnat la moarte...
Bineînţeles.
Şi încearcă să laşi uşa deschisă.
Nu contează cât timp o să-mi ia, dar o să merg să găsesc probele,
şi când o să o fac, o să-l eliberez.
- O să încerc - Bine. O să-i spun.
Aş putea primi 20 de ani de închisoare... sau să fiu internat
într-un azil de boli mentale. Nu ştiu.
Nu contează.
Acum suntem împreună.
Aşa este corect.
Avem tot dreptul.
Ce s-a întâmplat?
Bernard face acum o înţelegere.
Brennan nu a venit cu nimic, nu-i aşa?
Este mort.
L-au omorât.
L-am găsit afară, în maşina lui.
Dar dovezile?
Le-a luat cel care l-a ucis.
Aş vrea să ştiu ce făcea Slater atunci.
- Crezi că Slater l-a omorât? - Este o bănuială întemeiată.
Ei bine, poate că avocatul tău l-a omorât.
Bernard?
Ei bine, l-am văzut venind din parcare
când urcam aici.
- Eşti sigură? - Da.
Ducea nişte plicuri... documente sau aşa ceva.
Gardian!
Tocmai vorbeam despre dumneavoastră, domnule Vincent. Intraţi.
Încercăm să facem un compromis în acest caz.
Da, domnule.
Când un om, în ciuda dovezilor, susţine o minciună,
probabil că este dement.
Dar doi oameni... trebuie să mă întreb,
"Este o conspiraţie... o încercare de a eluda justiţia?"
Acum, acest domn sugerează un compromis.
Intenţionez să-l aprob,
dar nu până când nu voi înţelege
de ce tu şi inculpatul aţi susţinut o asemenea poveste.
- Se poate? - Serveşte-te.
Îmi cer scuze. Sunt un pic nervos.
Onorată instanţă...
şi dacă eu cred toate astea?
Ce se întâmplă dacă eu cred că există extratereştri aici pe Pământ
care nu au puls, nu au bătăi ale inimii... care nu simt nici o durere?
Crezi asta? Exact asta vrei să spui?
Te voi lăsa pe tine să decizi.
Poate că nu sunt extratereştri aici pe Pământ,
dar poate că sunt oameni care nu sângerează când sunt tăiaţi.
Opriţi-l pe acest om!
Opreşte-te! Opreşte-te!
Stai sau trag!
L-aţi văzut cum a ars?
Chiar aşa cum a spus.
Ridicaţi-vă.
Aşezaţi-vă.
Inculpatul să se ridice, vă rog?
Datorită aspectelor neobişnuite din acest caz,
dl. Slater a fost de acord,
să renunţe la acuzaţii
din lipsă de probe.
Acţiunea acceptată. Cazul a fost respins.
Hei, Vincent... ştii ceva?
Pentru o clipă, m-am temut că o să fiu următoarea ta victimă.
Ei bine, m-am gândit la asta.
Tu chiar crezi că acest Slater a fost unul dintre extratereştrii tăi?
Printre alţii, domnule judecător.
Ar fi trebuit să mă întrebi.
Mi-a fost student la facultatea de drept.
Şi unul dintre cei mai buni, nu-i aşa, domnule judecător?
Da.
Dar nu mi-a plăcut niciodată de el.
Au fost câteva zile interesante.
Cu siguranţă.
Să vedem, ultima dată când ai spus-o eram la... Inchon Landing.
Data viitoare când o să te chem, o să fie în altă parte?
Nu. Mai degrabă, o să te sun eu pe tine.
Tu ştii acum că ei sunt aici... judecătorul, Slater...
V-aş putea solicita la toţi trei să-mi susţineţi cazul.
Ei bine, noi vom fi acolo.
Ştii, îmi place judecătorul ăsta, Charlie.
Crezi că va ţine ceremonialul nostru?
Nu văd de ce.
- Nu văd de ce nu ar face-o... dacă voi treceţi testul sângelui.
Pe curând.
Alţi trei martori care vor depune mărturie pentru David Vincent,
când va trebui să meargă la tribunal.
Când îşi va prezenta cazul autorităţilor,
dovedind existenţa invadatorilor extratereştri.
Traducerea, adaptarea şi sincronizarea Virgil G.N.