Bună dimineaţa, profesore.
Am spus, bună dimineaţa, profesore.
David...
sunt aici.
Julian!
Julian, eşti în regulă?
Julian!
Ce este?
Te simţi bine, Julian?
Julian!
Te simţi bine, Julian?
Julian! Te simţi bine, Julian?
Julian!
Traducerea, adaptarea şi sincronizarea Virgil G.N.
INVADATORII
Cu Roy Thinnes în rolul arhitectului David Vincent.
Invadatorii...
extratereştri de pe o planetă aflată pe moarte.
Destinaţia lor... Pământul!
Ţelul lor... Să-l facă lumea lor!
David Vincent i-a văzut.
Pentru el, totul a început într-o noapte, pierdută pe un drum de ţară izolat,
căutând o scurtătură pe care nu a găsit-o niciodată.
A început cu un restaurant închis şi părăsit
şi un om de prea mult timp nedormit, pentru a-şi putea continua călătoria.
A început cu aterizarea unei nave dintr-o altă galaxie.
Acum, David Vincent ştie că invadatorii sunt aici.
Că au luat forma omenească.
Cumva, el trebuie să convingă o lume neîncrezătoare,
că acest coşmar a început deja.
În alte roluri:
Joanne Linville...
Donald Haren...
Kent Smith...
şi invitatul special Charles Aidman.
Sezonul 2, episodul 19 CURSA.
Profesorul Julian Reed,
membru al grupului celor ce cred, al lui David Vincent
a fost internat pentru că a înnebunit..
Dar este el victima extratereştrilor,
sau a propriei sale minţi?
Bună, Pat.
Îmi pare rău. Foarte, foarte rău.
Oh, mă bucur să te văd, David.
Intră.
David... el este fiul nostru, Frankie.
- Frankie. - Încântat să vă cunosc.
- Ce mai faci? - Bine, domnule.
Bine.
Dl. Vincent o să petreacă câteva zile cu noi.
Ascultă, Pat, ştiu că ai timpul limitat,
aşa că o să-mi văd de drum... te rog.
Oh, nu. Prostii.
Şi Julian?
Hei, nu trebuie cumva să mergi la culcare?
Sigur, mami. Mă bucur că v-am cunoscut, Mr. Vincent.
Mulţumesc. Ne vedem mâine.
Bine.
- Noapte bună, dragă. - Noapte bună.
Nu era nevoie să vii, David, ştii asta?
Chiar nu ai ce face.
Cât de rău se simte?
Oh, nu cred... nu cred că este...
nebun.
Cred că este doar...
obosit psihic, atât.
Cum s-a întâmplat?
Aş prefera să nu mai vorbesc de asta acum. Ia loc, David.
- Pat, trebuie să ştiu. - Dar nu pot!
Doar... mai lasă-mă o zi sau două, bine David?
Îmi pare rău.
Unde este?
În Brookside.
- David. - Bună, Julian.
Mă bucur să te văd.
Cum te simţi?
Puţin mai bine, mulţumesc.
Am trăit câteva clipe groaznice acolo.
Halucinaţii, accese paranoice...
Totul s-a terminat, mulţumesc lui Dumnezeu.
- Cât mai stai aici? - Câteva săptămâni.
Încă-mi sunt neclare anumite lucruri.
Te deranjează dacă ne aşezăm acolo?
Îi suspectezi şi pe el?
Suspectez pe toată lumea.
Când mi-au spus că am un vizitator, am crezut că este Pat.
Ce face ea şi Frankie?
Nu i-ai mai văzut?
Bănuiesc că Pat este foarte ocupată cu serviciul ei.
Păi, sunt... bine.
Eu şi Frankie ne-am împrietenit.
Sunt bine.
David...
faptul că am ajuns aici, nu este una accident.
Psihoza pe care am avut-o mi-a fost indusă deliberat.
Au folosit o maşină a visurilor.
Eu...
Nu sunt sigur că ştiu ce-i asta.
Ce este o maşină a visurilor?
Ei bine, asta stă la baza proiectului
în care sunt implicat acum.
Cât de multe ştii despre Centrul de Cercetări Slaton?
Doar ce am citit în ziare şi reviste.
Care-i expresia pe care o folosesc?
Uf... fabrica de gânduri.
John Slaton a adunat împreună
unele dintre cele mai luminate minţi din ţară
care să se gândească la programul nostru spaţial.
O mare parte dintre ele sunt strict secrete.
Nu sunt sigur dacă extratereştri doar observă aceste programe
sau chiar interferează activ cu ele,
dar unele dintre proiecte au fost deja anulate.
Deci tu... crezi că ei sunt implicaţi.
Sunt sigur de asta.
Asistentul meu, Jeff Brower, este unul dintre ei.
Ştie ce am descoperit despre extratereştri de când sunt la Slaton.
Şi încearcă să te discrediteze...
influenţându-ţi mintea.
O să mă ocup de asta chiar acum.
Mi-aş dori să pot pleca de aici şi să te ajut.
Nu avem prea mult timp la dispoziţie, David.
Găseşte-l pe John Slaton.
Avertizează-l.
Bine. Ai grijă de tine.
Extratereştri sunt rezultatul minţii lui Julian, nu cauza.
Doar ce am vorbit cu el.
Este raţional la fel ca tine şi ca mine.
Ar fi trebuit să-l auzi acum două zile.
A început prin a folosi experimentele sale chiar pe el,
şi cred că asta l-a dat peste cap..
Domnule Vincent...
acceptă-l ca pe un accident tragic.
Este logic ca un om precum Julian Reed s-ar putea pune singur în postura
de a risca să înnebunească, chiar şi accidental?
Oamenii de ştiinţă sunt nişte ciudaţi, domnule Vincent.
Setea lor de cunoaştere
îi împinge dincolo de limitele normalului.
I-ar determina să joace ruleta rusească cu propria sănătate?
Da.
Spre exemplu, Pasteur.
A riscat o moarte cruntă, dureroasă
injectându-se cu rabie, fără a şti
dacă tratamentul său va funcţiona.
Asta l-a împins, nu crezi?
Şi cu asta, consider că v-am acordat tot timpul avut la dispoziţie.
Edgar Scoville...
Tot ce-ţi cer este să-ţi interoghezi angajaţii.
- Asociaţii mei. - Cum spui tu.
Scormoneşti în necunoscut după ceva ce nu există.
D-nă Fielding, asta urmează.
Nu vreau să instig la o vânătoare de vrăjitoare,
în baza a ceea ce spune un om nebun.
Te deranjează dacă mai pun câteva întrebări pe aici?
Sincer, mă deranjează. Da.
Dar din moment ce Scoville îmi este un vechi prieten
şi că m-a ajutat cu unele chestii...
De unde vrei să începi?
De la maşina visurilor.
De fapt, este un electroencefalograf.
Îl numim maşina visurilor pentru că înregistrează impulsurile creierului
şi indică dacă cineva visează.
Ce legătură au visele cu bunul simţ?
Iartă-mă dacă sunt nepoliticos, dar am treabă, d-le Vincent.
Toate aceste întrebări, chiar sunt necesare?
Aşa cred.
Nevoia de somn este aşa de puternică
încât atunci când oamenii nu visează
vor visa în timp ce sunt treji.
Halucinează.
Dacă o persoană continuă să nu viseze,
va înnebuni.
Asta-i greu de crezut.
Te asigur că nu inventez nimic.
Cum funcţionează?
Electrozii sunt ataşaţi pe scalp.
Impulsurile electrice ale creierului
sunt înregistrate aici.
Când începe să viseze, automat sună o sonerie
care trezeşte subiectul.
În acest moment, visul îi este întrerupt,
ceea ce noi înregistrăm pe bandă, pentru înregistrările noastre.
Domnule Vincent, dacă nu te superi, dar nu am mers încă la masă.
Ei bine, nu mi-ai explicat încă
de ce Julian Reed a devenit psihotic.
Pentru că înainte să plec acasă, într-o noapte, l-am lăsat conectat la maşină.
L-ai lăsat singur?
Asta este procedura standard.
În acest fel, nimeni nu trebuie să stea treaz toată noaptea.
Aici este un releu.
După cinci întreruperi,
acest întrerupător opreşte maşina
şi permite continuarea visurilor pentru restul nopţii.
Din nefericire, releul s-a defectat.
Din nefericire.
Profesorul Reed a fost împiedicat să viseze prea mult timp...
cât pentru o săptămână întreagă.
A fost aproape de punctul de a se prăbuşi.
Din cauza asta, aparatul a fost setat doar pentru cinci ori pe noapte.
Şi asta ce este?
De asemenea înregistrăm pulsul, respiraţia şi bătăile inimii.
Hmm.
Ce naiba faci?
Mulţumesc pentru ajutor.
Sper că nu te-am întrerupt de la descoperirile tale importante.
Nu, astăzi a fost o zi descurajantă.
Am descoperit la fel de multe ca şi tine.
Eşti celebru, să ştii.
Întregul personal face pariuri
dacă tu chiar crezi în intruşi extra planetari
sau dacă esti nebun.
Sunt obişnuit cu asemenea chestii.
Pentru mine nu au nici un sens.
Am verificat tot ce mi-a spus Julian.
Nu ai găsit nimic, pentru că nu este nimic de găsit.
Merg să-l văd diseară.
Vino cu mine.
Nu pot, David.
De ce?
Aceştia sunt prietenii noştri, paznici de noapte.
Ralph, Alfie, aş vrea să faceţi cunoştinţă cu dl. Vincent.
La revedere, doamnă Reed.
Noapte bună.
Pat, vrea să-şi vadă familia.
Nu vreau ca Frankie să-şi vadă tatăl aşa.
Nu până când nu este mai bine.
Este mai bine.
Este calm, raţional,
este pe deplin conştient de ce i s-a întâmplat.
Oricum, poţi să nu-l iei şi pe Frankie.
Ştiu.
Nu l-ai văzut încă de când a ajuns acolo.
Crezi că nu mă simt vinovată pentru asta?
O să-l văd curând, David.
Îţi promit.
Nu înţeleg.
Aş vrea să înţelegi, David.
Cred că par...
...foarte rea şi..
fără sentimente.
Bunicul meu...
a fost un bătrân minunat.
Şi l-am iubit foarte mult.
Când aveam şapte ani...
am rămas singuri.
Părinţii mei au plecat.
Şi dintr-o dată...
şi-a pierdut minţile.
Doar a luat-o razna!
A distrus totul din casă...
înainte ca unul dintre vecini să-l poată opri.
Asta a fost prima dată în viaţa mea, când m-am simţit...
ameninţată, presupun.
Niciodată nu am putut să uit asta.
Ei bine, este foarte regretabil, dar asta s-a întâmplat cu mult timp în urmă.
Primul a fost bunicul
şi acum Julian.
Trebuie să am grijă de Frankie.
Pare mult mai retras de când Julian a...
Sper că asta este doar în mintea mea.
Pat, ştii că nebunia nu este ereditară.
Nu, dar sunt tendinţe spre asta.
Ştii, slăbiciunea.
David, Julian a fost întotdeauna puternic
şi acum am nevoie de el.
Am nevoie de el aşa cum a fost.
Şi el are nevoie de tine.
Ştii ce, de ce nu te culci acum?
O să-i transmit eu dragostea voastră.
Nu.
Nu, o să i-o transmit chiar eu.
David, Pat a spus când o să... ?
Oh.
Îmi pare rău, am vrut să vin, dar nu am putut.
Este în regulă. Înţeleg.
Hei.
Hei, ăsta nu este comportament pentru un om de ştiinţă.
Ce face Frankie?
Bine.
Amândoi suntem bine.
Nu te-a supărat nimeni?
Nu.
Tu ce faci?
Oh, poftă de mâncare bună, puls normal,
gata pentru a mă întoarce pe câmpul de luptă
şi mi-e un pic dor de casă.
David...
care-i treaba cu Brower?
L-ai văzut?
Da.
Este destul de înfumurat, dar...
nu este extraterestru.
I-am verificat bătăile inimii.
Ei bine, trebuie să fie cumva vreo şmecherie.
Asta... nu-i în regulă.
Nu este nici un dubiu în legătură cu asta.
Ei bine, este extraterestru.
El... a aranjat maşina.
Ei bine, mi-a explicat asta.
Mi-a spus că s-a stricat un releu de la maşină.
Şi tu l-ai crezut?
Julian, te rog.
- A fost un accident. - Te rog.
Am crezut că o să-l descoperi
pentru că Jeff Brower chiar este extraterestru.
Nu sunt nici un fel de semne.
Nu mă crezi, nu-i aşa?
Nici tu.
Singurul care mă crede este Frankie.
Frankie... cum aşa?
L-a văzut şi el, nu ţi-a spus?
Ce se întâmplă?
Eşti şi tu unul dintre ei.
Nu am văzut asta până acum.
Ce să vezi?
- Că eşti unul dintre ei! - Julian!
Julian!
- Julian! - Eşti unul dintre ei!
Este extraterestru!
Uită-te la mâinile lui! Este extraterestru!
Nu-l vezi?! Du-te după el!
Nu mă ţine pe mine!
El este extraterestru!
Pe el trebuie să-l prinzi, nu pe mine!
Îmi pare rău că ai bătut atâta drum după cai verzi pe pereţi.
Mie nu. Trebuia să aflu asta.
Şi nu mă laşi să te conduc până la aeroport?
Nu. O să iau un taxi.
Pat, dacă mai pot face ceva pentru Julian...
O să te sun, bineînţeles.
Tu şi cu Frankie o să fiţi în regulă?
Da.
Am de gând să muncesc, foarte foarte mult.
Copii îşi revin uşor.
Nu-mi vine să cred.
Aşa mor ei aici.
Oare asta nu dovedeşte nimic?
Nu.
Doar că mi se pare imposibil.
Julian mi-a scris înainte să se îmbolnăvească
şi mi-a spus despre extratereştri
şi că sunt chiar aici... la Slaton.
El credea că se află aici din cauza proiectelor sofisticate
care se derulează în acest loc.
Nu-mi poţi spune nimic despre aceste proiecte?
Ei bine, ele acoperă...
o arie destul de largă...
unele sisteme legate de mediu,
medicină spaţială, nutriţie.
Proiectul meu este un motor cu propulsie.
Electromagnetică?
De unde ştii asta?
Unii dintre oamenii cu care am lucrat
cred că este tipul de motor care propulsează navele spaţiale.
Ai avut ceva probleme mai neobişnuite cu acest proiect?
Vreo interferenţă?
Nici una.
Dar la alte proiecte?
Ei bine, am avut câteva proiecte care au fost retrase.
Unele, în care chiar mi-am pus mari speranţe.
Ar putea să fi fost sabotate.
David, asta-i imposibil.
Înaintăm rapoarte în copie la Washington.
Ei ţin o evidenţă a tuturor.
Rapoartele le-ai trimis chiar tu?
Nu, le-am dat lui...
John Slaton.
Toate rapoartele trec prin biroul său.
Crezi că este vreo posibilitate ca...
El să fie unul dintre ei? Nici o şansă. Îl cunosc de mulţi ani.
Dacă este vândut?
Nu cred aşa ceva.
A fost destul de înţelegător când i-am spus că vii.
Îmi poţi spune mai multe?
Doar că dacă aş fi un extraterestru,
aş da prioritate sistemului de propulsie la care se lucrează aici.
Se întâmplă să fie proiectul lui Pat Reed.
De acord. Voi da un telefon la Washington.
Mulţumesc, Ed. Anunţă-mă şi pe mine.
Frankie?
Frank?
Te superi dacă intru?
Frankie, azi noapte când l-am văzut pe tatăl tău
mi-a spus că ai văzut ceva.
Ce a fost?
Nu ştiu la ce s-a referit.
Ceva ciudat, înfricoşător.
Nu am văzut nimic, pe cuvânt.
Frankie, este important.
Nu, nu am văzut.
Chiar nu am văzut nimic.
Bine, te cred.
D-le Vincent...
trebuie să-mi promiţi că nu o să spui nimănui.
El nu se va supăra dacă-mi spui.
Am fost pe jos pe dig, la pescuit,
până în parcul de distracţii,
şi am văzut doi tipi cu aspect ciudat care mergeau acolo.
De ce erau ciudaţi?
Ei bine, pentru că acum totul este închis acolo, este iarnă.
Oricum, m-am căţărat pe perete şi am aruncat o privire înăuntru,
şi acolo erau o mulţime de maşinării ciudate.
I-am spus asta tatălui meu,
iar el a început să-şi bage nasul acolo.
Şi... următorul lucru pe care-l ştiu, el...
el a fost...
Hei, Frankie, Frankie...
Nu a fost vina ta.
Mă tem că dacă ei află că eu...
află că eu ştiu...
o să-mi facă şi mie la fel.
Nu-ţi face griji pentru asta.
Doar nu-ţi face griji.
Mama ta o să ajungă acasă în câteva minute.
Vrei să-i spui că m-am dus până în parcul de distracţii?
Unde este?
În vestul oraşului.
Bine.
Este cineva în zona interzisă.
Jensen, preia în locul meu.
Este atât de ciudat,
că nu are nici un sens ştiinţific.
Nu este ciudat, Pat.
Se aplică la calculatoare.
Este ca un număr infinit de tastaturi
şi un număr infinit de unităţi.
Chiar crezi în Hamlet?
Ce ţi s-a întâmplat.
Unde ai fost?
În parcul de distracţii.
Te-ai dat în roller coaster?
David... nu cred că-i cunoşti
pe domnii aceştia.
Să te prezint, Art Llewellan,
el este Paul Meyers,
şi pe Jeff, cred că-l cunoşti. David Vincent.
Vincent.
Nu eşti tu tipul ăla care...?
Chiar eu sunt.
Aşa m-am gândit şi eu.
Tocmai discutam de mersul pe alte planete.
Ia loc. Spune-ne despre astronauţii tăi.
Aş putea face mult mai mult decât atât. V-aş putea arăta unul.
La urma urmei, dacă noi putem merge pe alte planete,
de ce nu ar putea şi oamenii de pe alte planete să vină aici?
Nu spunem că nu există un asemenea animal.
Suntem dispuşi să recunoaştem existenţa vieţii pe alte planete,
dar în absenţa unor dovezi
mai degrabă mă îndoiesc că ar exista viaţă acolo.
Pot să-ţi arăt eu dovezi.
David, cred că ai îngheţat.
Dovada aşa cum o vede,
dacă este dovadă pentru el
nu este neapărat o dovadă şi pentru noi.
Sunt maşinăriile extraterestre din parcul de distracţii.
Ei bine, este vorba de galeria cu maşinuţe sau de Tunelul Dragostei?
Ai început să vorbeşti ca Julian.
Ce fel de maşinării?
Nu ştiu.
Descrie-le.
M-au văzut înainte să ajung să le văd.
Doar le-am auzit.
"Te-au văzut"? Cine?
Psihoza lui Julian trebuie că este contagioasă.
Te simţi persecutat, d-le Vincent?
Poţi să te opreşti puţin să te joci de-a psihologul?
Nu sunt paranoic.
Domnilor, întâlnirea a luat sfârşit.
Noapte bună.
Tot ce vă cer este ca măcar unul dintre voi să meargă cu mine.
Credeam că oamenii de ştiinţă verifică orice posibilitate.
Dar într-o noapte atât de rece, noi cântărim bine aceste posibilităţi.
Noapte bună, d-le Vincent.
Noapte bună, Pat. Ne vedem mâine.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Şi eu le-am văzut, la fel şi tati.
Pleacă de aici, domnule şi culcă-te.
- I-am spus d-lui Vincent că... - Mişcă!
Întorci spatele acestei chestii.
Uite. Nu vreau să-l implici pe fiul meu
în fanteziile tale.
Dar sunt adevărate. A văzut ceva.
- Vrei să mă asculţi puţin? - Nu, nu vreau să te ascult!
M-am săturat să tot aud de extratereştri
şi asta-mi aduce aminte că soţul meu a avut
o cădere nervoasă,
şi acum încerci să-mi implici şi fiul în asta.
Mi-ar place, David, dar cred că ar fi mai bine
dacă ţi-ai găsi altundeva unde să stai.
Pat...
Nu. Aşa ar fi cel mai bine. Într-adevăr.
Nu-mi surâde ideea ca tu şi Frankie să rămâneţi singuri.
Vrei să încetezi, David?!
Îmi pare rău.
Ţie îţi pare rău, mie în pare rău, la fel şi lumii întregi
Mi s-au întâmplat prea multe într-un timp atât de scurt.
Ştiu.
Nu, nu ştii.
Crezi că ştii, dar nu este aşa.
Am nevoie de Julian, David.
Sunt atât de slabă fără el.
David.
Doar ce am avut o lungă discuţie cu Washington-ul.
Ieri au luat o decizie în legătură cu proiectul lui Pat Reed.
Vor să-l anuleze.
Nu ţi-au spus din ce motiv?
Un şir de erori de raţionament... ceva destul de ezoteric,
şi ei au constatat că nu a mai avansat deloc
în ultimele şase luni.
După ce i s-a întâmplat lui Julian şi acum asta,
Pat va fi zdrobită.
Ştiu. Este nasol.
Probabil că mâine va primi notificarea oficială.
Ascultă, există vreo posibilitate ca cineva să schimbe rapoartele
înainte să ajungă la cei de la guvern?
Este posibil.
O să încerc să fac rost de o copie.
Poţi să pleci puţin de la fabrică?
Bine.
Da, o să mă găseşti la Rancho Motel.
Bine, bine.
Pa.
Pat.
Ce rapoarte?
Ale tale.
Cu Edgar Scoville vorbeam.
Mă tem că reacţia la Washington a fost mai degrabă negativă.
Nu este posibil, David.
Am făcut un real progres.
Este posibil ca cineva să fi umblat la aceste rapoarte
înainte să plece la Washington.
Oh, nu cred asta, David.
Spre binele tău, sper să te înşeli.
Trebuie că este taxiul meu.
O să mă suni dacă ai nevoie de ceva, da?
Da.
Nu mă crezi.
Nimeni nu mă crede.
Julian, opreşte-te!
Eşti unul dintre ei! Opreşte-te, Julian!
Asta eşti. Eşti unul dintre ei.
Eşti un extraterestru!
Da.
Uite-i mâinile! Este extraterestru!
- Da. - Julian, opreşte-te!
Este extraterestru!
De ce nu pleci după el?
Este extraterestru!
Du-te după el! Este extraterestru!
Nu-ţi dai seama de asta?!
Este extraterestru!
Ce este o dovadă pentru tine, Vincent, nu poate fi şi pentru noi.
Maşinăriile extraterestre din parcul de distracţii.
Unde, în Tunelul Dragostei?
Eşti ca şi Julian.
Ce fel de maşinării?
Nu sunt sigur.
Atunci de unde ştii că sunt extraterestre?
Le-am auzit sunetul. Dar am fost văzut.
De cine?
Nu ştiu.
Eşti la fel ca Julian.
Ce fel de maşinării?
Nu ştiu!
Şi asta-i tot ce au spus... că l-au anulat!
Nu pricep nimic.
Îmi pare rău, Pat... Chiar îmi pare rău.
Dar tu ai citit rapoartele, John.
Erau rapoarte bune.
Erau mai mult decât bune.
Au mizat pe o direcţie cu totul nouă pentru noi,
un mod de investigare cu totul nou.
Dacă asta ar fi fost prima dată,
i-aş acuza pe cei din Washington de birocraţie
de birocratism sau de lipsă de fonduri.
Ei bine, cel puţin chestia asta nu m-a surprins.
Cum adică?
David mi-a spus aseară despre asta.
David Vincent.
A vorbit cu Scoville. Scoville a vorbit cu cei de la Washington.
A fost atât de incredibil că nu mi-a venit să cred.
Lasă-mă să verific asta.
Între timp mergi şi cumpără-ţi ceva bun de mâncare.
O să te simţi mai bine.
Mulţumesc, John.
Este deja aici?
Nu-ţi face griji. Voi avea grijă de partea mea.
Da, a spus că la Rancho Motel.
Nu se înregistrează niciodată.
Un domn... un domn Scoville a venit?
Da, ştiu unde este asta.
Dacă vezi pe vreunul dintre ei,
vrei să le spui că a sunat Pat Reed, te rog?
Da, mulţumesc.
Oh! Jeff. Mulţumesc lui Dumnezeu că eşti aici.
Ce s-a întâmplat, Pat?
Oh, nimic altceva decât totul.
Totul este ca un coşmar incredibil.
Julian este bolnav şi David a dispărut.
iar proiectul meu a fost anulat. Este doar...
Ia-o uşor.
Toate astea se vor rezolva.
Vincent va apărea.
Dar proiectul meu?
De ce a fost anulat,
aşa cum a spus el că va fi?
Ştiu că a fost o lovitură, dar ajunge pentru astăzi.
Dă-i o şansă lui Slaton să verifice toată treaba asta.
Nu. Totul a fost bine.
Am însemnările mele de cercetare,
şi o să merg cu ele la Washington chiar acum.
Bună idee.
Dacă te pot ajuta...
Nu, Jeff, drăguţ din partea ta că te-ai oferit,
dar o să rog pe cineva
care mă poate duce chiar la vârf.
Dr. Slaton?
Nu. David are un prieten...
un om pe nume, dl. Scoville.
Spunea că o să vină la motel, dar nimeni nu l-a văzut.
Se va întoarce, Edgar.
Trebuie că este pe undeva şi caută extratereştri.
Nu te lua de el, John.
Nu mă iau de el.
Doar că, a creat ceva agitaţie
printre unii din oamenii noştri.
Lasă-mă să-ţi spun ceva.
Extratereştri ăştia pe care tu îi iei în derâdere
probabil că sunt responsabili
de anularea unora dintre proiecte.
Edgar, acum o săptămână,
dacă cineva mi-ar fi vorbit serios
despre invadatori din spaţiu,
l-aş fi luat de ureche şi l-aş fi aruncat afară,
dar astăzi...
astăzi voi accepta orice explicaţie a ceea ce se întâmplă,
dacă este raţională sau cam aşa ceva.
Motorul cu propulsie magnetică este unul dintre proiectele noastre cheie.
Pat Reed are cea mai extraordinară abilitate
de a combina ştiinţa cu imaginaţia.
I-am citit toate rapoartele. Sunt excelente.
Atunci de ce le-au anulat?
Nu ştiu.
Edgar, despre ce este vorba?
Asta-i o copie a raportului tău
care a ajuns la Washington.
Îţi sugerez să-l citeşti.
Biroul dr. Slaton.
Sunt Pat Reed.
Cineva pe nume Edgar Scoville este acolo?
Nu, dr. Reed.
Nu a ajuns nimeni aici după masa de prânz.
Oh. Dacă vine sau dacă-l vedeţi pe David Vincent,
vreţi să le transmiteţi să mă sune în laborator?
Este foarte important.
Desigur.
Edgar, astea nu-s rapoartele pe care le-am citit.
Astea sunt cele care au ajuns la guvern.
Cui le-ai mai dat?
Nimănui. Le-am dat la dactilografiat şi apoi le-am trimis.
Cine le-a dactilografiat?
D-na Fielding, secretara... mea.
Goale. Jumătate din înregistrările noastre au dispărut.
Inclusiv rapoartele lui Pat Reed.
Ei bine, mai este vreo copie?
Ea ar mai putea avea însemnările cercetării.
Sunt şi astea destul de bune.
Alo.
Îmi pare rău, nu s-a întors de la masă.
Desigur. Cu plăcere.
Cine era?
Cineva căuta un asistent.
Părea să fie un prieten.
Oh. Scoville a lăsat vorbă la motel
că va fi în biroul lui Slaton.
Mă duc acolo şi-l aştept.
Dacă cineva poate trimite aceste rapoarte la Washington, atunci el este acela.
Vrei să merg cu tine?
Apreciez mult asta.
Ţine-l!
Oh, nu contează. Mergeţi dvs.
Am uitat ceva.
Ce s-a întâmplat?
Omul acela... mâinile sale.
Nu le-ai văzut?
David spunea că unii dintre extratereştri
au un fel de mutaţie la un deget.
Pat...
Îmi pare rău, Jeff, Mi-e teamă să merg acolo sus.
Să-ţi spun ceva.
Vino la mine în laborator. Acolo o să fii în siguranţă.
Îţi promit că o să-l găsesc eu pe Scoville.
Bine.
Nu-i nici o urmă de ele.
Unde naiba ar putea fi Pat?
Sunt John Slaton.
Oh, da domnule, vă cunosc.
Este important.
Când profesor Reed se întoarce de la masă
spune-i să ia imediat legătura cu mine.
Ai înţeles?
Da, domnule, dar d-na Reed s-a întors de la masă cam acum o oră.
S-a întors?
Oh, da d-le. Doar ce a părăsit clădirea împreună cu dl. Brower,
chiar acum câteva minute.
Brower?
Da. Este asistentul lui Julian Reed.
Brower? Ăsta ar putea fi...
Brower era la telefon
Mai bine vii cu noi.
Cred că o să sun din nou la motel.
David.
David...
Ce?! Ce faci...?!
Jeff!
Jeff...
Nu poţi fi unul dintre ei. Bătăile inimii.
De faţadă.
Eşti om de ştiinţă.
O inimă artificială.
Un pacemaker.
Sunt Fielding.
Adu maşina.
Ocupă-te de el.
Sparge-o.
David!
David, eşti în regulă
Asta i-au făcut şi lui Julian.
Te simţi mai bine?
Da. Încă vreo câteva minute şi...
Mulţumesc, Edgar.
Îmi pare rău, Pat... şah-mat.
Nu le poţi câştiga pe toate.
Am un avion de prins.
Ai grijă de tine, da?
Grija d-lui. Slaton este să te pună din nou la treabă.
Mulţumesc pentru tot, David.
- Te conduc la uşă. - Bine.
Ţi-am spus în ultima vreme cât de mult te apreciez?
Nu, nu în ultima jumătate de oră.
Nu-ţi face griji. Se va face bine.
Răspunde bine la tratament.
Dacă nu ai fi venit, mă întreb cum s-ar fi terminat toate astea.
Oh, haide.
- La revedere. - Pa, pa.
Poate că pentru familia Reed s-a sfârşit,
dar pentru David Vincent abia începe.
Traducerea, adaptarea şi sincronizarea Virgil G.N.