Hei, opreşte-te.
Hei, aşteaptă puţin. Mă duc să beu puţină apă.
Hei... nu sta prea mult..
Bine.
Ea... ea va veni după asta.
Beth?
Ce s-a întâmplat?
Hei, ce s-a întâmplat?
E un miracol.
Traducerea, adaptarea şi sincronizarea Virgil G.N.
INVADATORII
Cu Roy Thinnes în rolul arhitectului David Vincent.
Invadatorii...
extratereştri de pe o planetă aflată pe moarte.
Destinaţia lor... Pământul!
Ţelul lor... Să-l facă lumea lor!
David Vincent i-a văzut.
Pentru el, totul a început într-o noapte, pierdută pe un drum de ţară izolat,
căutând o scurtătură pe care nu a găsit-o niciodată.
A început cu un restaurant închis şi părăsit
şi un om de prea mult timp nedormit, pentru a-şi putea continua călătoria.
A început cu aterizarea unei nave dintr-o altă galaxie.
Acum, David Vincent ştie că invadatorii sunt aici.
Că au luat forma omenească.
Cumva, el trebuie să convingă o lume neîncrezătoare,
că acest coşmar a început deja.
În alte roluri:
Barbara Hershey...
Edward Asner.
Sezonul 2, episodul 23 MIRACOLUL
Vestea unui miracol a ajuns la David Vincent
şi l-a atras într-un orăşel din New Mexico.
Aici, conform legendei
Fecioara a apărut în faţa a doi copii indieni
şi a plâns... iar lacrimile sale au format un izvor
cunoscut ca "Lacrimile Fecioarei"...
izvor la care, mulţi ani mai târziu
o tânără a primit un dar
de la un străin care a dispărut...
un dar, care este de fapt
inima unei noi arme care vizează omenirea.
Hei, Sfântă Beth, unde te duci?
Unde-ţi este aura, ei?
Hei, Sfântă Beth, fă-mă să dispar, vrei?
Hei domnule, ce-ai zice să-ţi spăl maşina? 50 cenţi..
Nu..
Dar să-ţi lustruiesc pantofii? Doi bănuţi?
Nu.
Dar să-ţi umplu radiatorul? Un bănuţ.
Ce spui să-ţi spăl maşina, ei?
Facem o afacere... 35 cenţi, un chilipir.
Dacă o speli în Santa Fe, te costă un dolar.
Haide.
Johnny, lasă omul în pace.
Bine, Harry.
Dispari.
Bine.
- Ce să fie? - O bere.
O bere.
Iartă-l pe copil. Este orfan.
L-am lăsat să stea pe aici. Uneori devine prea insistent.
Tu eşti Harry Ferguson, nu-i aşa?
Da. Ne cunoaştem?
Am citit despre fiica ta.
Dacă mă întrebi pe mine, cred că şi-a închipuit.
Ziarele spun că omul care a dispărut, i-a dat un cristal.
Da, ăla de acolo.
Altarul...
cel la care indienii
şi se holbează ore întregi.
Te deranjează dacă mă uit?
Eşti invitat.
Este de vânzare?
Oh, am priceput, bine.
L-am arătat unui prieten de-al meu, bijutier în Santa Fe.
Spune că dacă era roşu, ar fi putut fi un rubin.
Atunci ar fi valorat foarte mult.
Păi... îţi ofer 50 de dolari pe el.
Cum aşa?
Din curiozitate. Colecţionez roci.
Ei bine, acum se pare că am putea ajunge la o înţelegere.
Ei bine... băieţi, petrecerea pe ziua de astăzi, s-a încheiat pentru voi.
Prietenul meu şi cu mine avem nişte afaceri de discutat.
Asta este.
Omule, ce cald este.
Uite, de ce nu mergem noi sub ventilator
să ne terminăm berea şi să încheiem afacerea?
Acum, problema este...
că nu este chiar al meu.
Ştii, prietenul meu vrea pe el 75 de dolari.
Cred că şi tu îţi dai seama că valorează mai mult.
- Bună. - Bună.
Nu te-am mai văzut pe aici.
Am fost ocupată.
M-ai evitat.
Te rog, trebuie să plec.
Dragă, ştiu că tu crezi în ce ai văzut dar am fost şi eu acolo, îţi aminteşti?
Adică, eu nu am văzut nimic de genul ăsta.
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Oh, nu te poţi schimba chiar aşa.
Nu, după ce am făcut împreună.
Ba pot. Am făcut-o.
Nu te poţi schimba, Beth. Nu poţi.
Lasă-mă în pace!
Te rog, Ricky, doar lasă-mă în pace.
Dacă i-aş spune lui Beth că poate primi pe el 100 de dolari,
cred asta ar putea face diferenţa.
Bine, bine... 100 de dolari.
Hei.
Trebuie că-ţi doreşti mult lucrul ăsta.
Vincent este aici. Încearcă să cumpere cristalul.
Vor aduce arma săptămâna viitoare.
Arma, Merritt.
Fără cristal, laserul poate fi nefolositor.
Vincent. M-a urmărit până aici.
Atunci o să trimit pe cineva să te înlocuiască.
Înţelegi?
Da.
Hei, Sfântă Beth, unde ai fost?
Hei, Sfântă Beth, ştii de ce te doare capul?
Aura ta este prea strâmtă.
Dă-l afară de aici.
- Haide, băiete, dispari. - Bine, Harry.
Ce este?
Este în regulă. L-am pus în seif.
De ce l-ai pus în seif?
Pentru că cineva a încercat să-l fure.
Mă gândesc că o să se întoarcă după el.
- Păi, cine a încercat să-l fure? - Un vagabond.
Aşteaptă puţin, dragă.
Vino aici.
Vreau să vorbesc cu tine.
Ascultă... vino aici.
Ascultă, tipul ăsta a venit aici ca să-l cumpere.
Aşteaptă puţin. Aşteaptă puţin.
Este colecţionar de roci.
Mi-a oferit 50 de dolari pe el şi eu i-am spus
că un bijutier din Santa Fe mi-a oferit mai mult,
aşa că i-am cerut 100 de dolari.
Şi cred că îi pot cere şi mai mult.
Nu este de vânzare.
Oh, haide Beth, cum poţi să refuzi 100 de dolari?
Ştii, chestia aia nu valorează nimic.
Nu este de vânzare. Este un dar.
100 de dolari.
Ştii, am putea cumpăra nişte scaune noi pentru bar,
am mai putea face nişte îmbunătăţiri...
ştii, am putea face locul ăsta un pic mai atractiv...
lucrurile l-ar face mai valoros.
Ştii, am încercat să-i împrumut de la bancă, dar ei nici nu au vrut să discute cu mine.
Nu înţelegi, tati.
Este un dar de la Dumnezeu.
Nu este ca să-ţi cumperi tu scaune sau să-ţi repari barul.
Acum, ascultă-mă.
Nu mă pricep la miracole,
dar mă pricep la bani.
Ştiu cât costă să te hrănesc,
şi cât costă să te îmbrac,
şi mai ştiu şi cât costă să te trimit la şcoala Sfânta Theresa.
Ştiu.
Nu am avut o soţie care să mă ajute.
Ţi-am fost şi mamă şi tată timp de 10 ani
dar acum mă duc la fund, dragă.
Mă duc la fund.
Îmi pare rău, Pop.
Haide, Beth, nu este păcat să-l vinzi.
Ştiu cât te costă, Pop.
Şi mai ştiu cât ar trebui să plăteşti pentru o chelneriţă.
Şi Johnny... ştiu că ar trebui să plăteşti pe cineva
care să vină şi să facă curăţenie, când este nevoie.
Ştii, nu-ţi datorez nimic, Pop, tu ne datorezi nouă.
Un tip încearcă să fie tată
încearcă să-ţi facă un trai decent
încearcă să ţină pe linia de plutire un bar.
Bună.
L-ai prins pe tip?
Nu.
Păi...
Din partea casei.
Uite, domnule...
- Vincent. - Vincent.
D-le Vincent, păi...
ştii, lucrul ăla aparţine fiicei mele,
şi nu ţi-l poate vinde.
Ia stai puţin, parcă ne înţelesesem.
Îmi iubesc foarte mult fata, d-le Vincent
şi mai repede mi-aş trage un glonţ în cap decât să o rănesc cu ceva.
Cristalul nu este de vânzare.
Îmi pare rău.
- Bună. - Oh, colecţionarul.
Vrei să urci?
Este a ta?
Nu, am închiriat-o.
Drăguţă.
Tatăl meu îşi doreşte de mulţi ani una ca asta..
încă de când a murit mama.
Nu, mulţumesc. O să merg pe jos.
Vrei să-mi oferi mai mulţi bani pe rocă?
- Ai accepta mai mulţi? - Nu.
Beth, mai sunt şi alţii care vor roca.
Din cauza lor, eşti în pericol. La fel şi tatăl tău.
Şi tu eşti singurul care ne poate ajuta.
Pentru un colecţionar de roci, ai ceva imaginaţie..
Uite, îi cunosc pe oamenii ăştia. Sunt periculoşi.
Cine sunt?
Păi, este o poveste lungă. Nu ştiu dacă o să mă crezi.
Te crede cineva?
Câţiva.
Încercăm să-i convingem şi pe alţii...
ştii cum e când ai văzut ceva şi nimeni nu te crede.
Omul de la bar... este unul dintre ei?
Da.
Uite, Beth, trebuie să mă crezi.
Nu mă atinge.
Nu-mi place să fiu atinsă.
Îmi pare rău, dar nu poţi adăuga şi roca mea la colecţia ta de pietre.
Bethel...
Ce faci?
Părinte...
Miguel, Paco, Sancho, Sunt sigur că ştiţi ce aveţi de făcut.
Ei?
Bethel, pune lucrul ăla deoparte.
- Părinte Paul, ţi-am spus... - Şi confesează-te.
După atâţia ani de luptă cu ignoranţa şi superstiţiile...
apari tu cu piatra ta magică.
A fost un miracol.
Nu-mi spune tu mie ce este miracol!
Nu ai voie să spui tu asta!
Biserica proclamă miracolele!
Da, părinte.
Îmi pare rău.
Am un temperament foarte dur şi brutal. Te-am rănit foarte tare.
Îmi pare rău.
Este în regulă, Părinte.
Bethel...
miracolele sunt rare şi speciale.
De multe ori, ochii noştri ne înşeală.
Aşa că, ajunge cu spectacolul de magie, da?
Da, părinte.
O să mă întorc.
Am nevoie de o plimbare.
Există cineva, ceva de pe care nu l-ai folosit?
Nu.
Beth, dacă tu nu vrei banii, o să-i donez bisericii.
500 de dolari pentru Sfânta Theresa.
Dumnezeu nu poate fi cumpărat, d-le Vincent.
Oh... şi maică-sa era la fel.
Aprigă. A fugit acum 10 ani.
De atunci i-am fost şi mamă şi tată.
D-le Vincent...
O să-ţi vând eu piatra.
Dar nu este a ta.
Oh, mă ocup eu de Beth.
Numai că... preţul tocmai a urcat.
Ascultă-mă.
Mai există unii care ar ucide pentru piatra asta.
Mai bine ai vinde-o şi asta imediat.
1000 de dolari.
Trebuie să merg la bancă în Santa Fe. Şi să sun la New York.
Sună.
- Ce spui de o bere? - Nu, mulţumesc.
Pleacă, Johnny.
Se vorbeşte în oraş că ţi s-au oferit 500 de dolari.
Sunt 500 de dolari, Beth.
Pleacă.
Avem nevoie de ăştia.
Bilete de autobuz, mâncare... şi restul pentru unchiul tău.
Unchiul meu?
Oh, asta a fost demult. Acum cred că nici nu-şi mai aminteşte de mine.
Ţi-am spus o mulţime de prostii, Johnny.
Ba nu au fost.
Nu au fost prostii.
Unchiul tău...
L-am întâlnit doar o dată.
Dar este unchiul tău.
Spuneai că te place.
A fost după ce mama mea a murit.
Doar... i-a părut rău pentru mine.
Are o casă mare şi nu are copii.
L-am putea ajuta cu curăţenia.
Eu aş putea găti şi coase.
Are un câine.
Mi-ai spus că are un câine.
O corcitură.
Şi că îi plac copii.
Gata cu barul.
Gata cu spălatul paharelor.
Gata cu bărbaţii care te pipăie.
Cu 500 de dolari am ajunge acolo.
Oh, nu, nu, Johnny.
Este un vis.
Este ca la un film.
După ce se termină, pleci acasă.
Te... trezeşti.
Nu trebuie să fie aşa.
Nu mai ştiu ce este şi ce nu este adevărat.
Cei 500 de dolari sunt adevăraţi...
şi biletele de autobuz.
Poate, Johnny.
Lasă-mă aici ca să mă mai gândesc un timp la asta.
Copila mea, am venit după dar.
Deschide seiful, Pop... Trebuie să-l iau acum.
Beth, am ceva să-ţi spun.
Pop, a venit după el. O călugăriţă, cea mai frumoasă persoană, tati.
Ia stai puţin. Aşteaptă.
- Deschide seiful, tati. - Aşteaptă puţin!
Vincent ne-a oferit pentru el 1000 de dolari.
Tati, ţi-am spus...
1000 de dolari, Beth!
1000 de dolari!
Nu.
Pot repara locul şi putem începe să facem profit.
Am putea închiria chiar şi o căsuţă.
Nu vreau ca fetiţa mea să trăiască într-un bar.
Nu poţi să o faci, Pop. Nu te las eu.
Mama ta nu ne-ar fi lăsat baltă dacă aş fi avut bani.
Nu face asta!
Ai fi avut mamă, Beth.
Singurul motiv pentru care a plecat
a fost că nu putea să stea la bar,
să locuiască la etaj
şi să te îngrijească acolo.
A plecat pentru că nu a fost o femeie bună!
Ba nu, a fost din cauza barului!
A nenorocitului de bar! Şi din lipsa banilor.
Pop, o să iau piatra.
Doar peste cadavrul meu.
Nu o să dai piatra asta pe degeaba unei călugăriţe.
Dacă o vrea, să plătească. Are de unde plăti.
Aşa cum toţi plătesc pentru orice.
Dar nu o să deschid seiful ăla pentru cineva
care nu o să plătească măcar cât David Vincent.
- D-le. Vincent... - Da.
I-ai oferit tatălui meu 1000 de dolari.
Aşa este.
Te rog să nu o faci.
Te rog.
Păi, Beth, trebuie să o fac. Doar ce m-am întors din Santa Fe...
Nu înţelegi.
Tatăl meu crede că cei 1000 de dolari ne pot schima întreaga viaţă.
Are o idee nebună, cum că o poate aduce pe mama înapoi.
Ia stai puţin. Am crezut că mama ta este moartă.
Mama a fugit când aveam 10 ani,
cu un vânzător de whiskey într-o decapotabilă roşie.
Pentru că nu a fost bună..
- Ia stai puţin, Beth... - Ea chiar nu a fost bună..
Şi dacă ea este mama mea, poate că nici eu nu sunt mai bună decât ea.
Beth...
Nu vezi? Sunt fiica ei şi nici eu nu sunt bună.
Beth...
Ce crezi că făceam acolo sus la pârâu?
Acum, ia loc o clipă...
Viaţa mea a fost un dezastru.
Mizerabilă.
Apoi, el a venit şi mi-a dăruit piatra asta.
Acum sunt din nou curată.
Nu vezi?
Beth, ştiu ce crezi tu că este piatra,
dar greşeşti.
Atunci, ce este?
O parte dintr-o armă.
Atunci, cum de cineva dintre feţele bisericeşti a venit după ea?
Cine a venit după ea?
O călugăriţă. A venit după mine la pârâu.
Mă îndoiesc că făcea parte din biserică.
Beth, vino repede. Tatăl tău a fost jefuit.
Au luat cristalul.
Tati...
Cine a fost?
Doi oameni. Nu-i cunosc.
Ce s-a întâmplat?
Am fost jefuit. M-au zăpăcit.
- Beth, mai bine ai chema un doctor. - Nu, nu am nevoie de unul.
Cum arătau, Harry?
Au venit din spate.
Doi bărbaţi... solizi.
Ce ţi-au luat?
Am avut o sută în seif.
Avem ceva pentru prim ajutor la secţie.
Poţi să-mi dai acolo detaliile.
Haide, o să te ajut până la maşină.
- Te descurci? - Da.
Bine, să mergem.
Acum că ai obţinut ce ai vrut, de ce nu pleci?
Nu am obţinut.
Ai făcut-o sau ai pus pe cineva.
Bine.
Acum ia-ţi Lagrimas şi pleacă.
Beth, cine altcineva o mai vroia?
Bună.
Nu este deschis.
Am auzit că aţi fost jefuiţi azi noapte.
Aşa este.
Asta-i rău.
- Ai pierdut mult? - Da.
Uite, ţi-am spus că nu s-a deschis încă.
Doar afaceri, ca de obicei.
Ţi-a spus că nu s-a deschis.
Ţine-ţi pliscul, durule.
Nu este treaba ta.
Lasă-l în pace.
M-am gândit că ai putea avea ceva timp liber...
fiind închis acum.
Poate că nu eşti la fel de ocupată ca de obicei.
Ai fost destul de ocupată în ultimul timp.
Mult prea ocupată.
- Pleacă. - Sigur.
Unde este tatăl tău?
L-au externat de dimineaţă.
Mă bucur că este bine.
Da, păi...
este la secţie cu şeriful, se uită la nişte fotografii.
Da.
Asta ar trebui să facă toată după amiaza.
Oh.
Ce ai spune să ieşim de aici şi...
Nu.
Mi-ai lipsit, scumpo.
Pe bune.
Mai târziu. Poate după amiază, te rog?
După amiază.
Beth?
Ei bine?
Fie l-a ascuns undeva unde să nu poată fi găsit, fie nu l-a luat el.
El l-a luat.
Cum ar fi putut ajunge acolo înaintea noastră?
I-am văzut maşina în oraş.
A furat-o şi s-a întors mai târziu.
Urmăreşte-l.
Ştii unde mă găseşti.
Intră.
Bună dimineaţa.
Tocmai te-ai trezit?
Da.
Ce ai făcut cu cristalul?
Nu am cristalul.
Dacă-l ai... îl vreau.
Aş face orice ca să-l obţin.
Beth, ţi-am spus deja că nu am cristalul.
Ba îl ai.
Eşti bărbat. Poţi să obţii ce-ţi doreşti.
Bărbaţii iau ce-şi doresc, nu-i aşa, David?
Nu trebuie să faci asta.
Dar i-am promis călugăriţei că-i duc cristalul.
Ştii ce înseamnă asta, David?
Acum, ascultă-mă...
Lucrez împreună cu un grup de şase oameni.
Căutăm acel cristal.
Nu-l avem încă, dar îl vrem ca să-l ducem la Washington,
ca să le dovedim celor de la guvern că nu minţim.
Despre ce?
Ceilalţi oameni...
care vor cristalul...
nu sunt oameni.
Sunt dintr-o altă lume, de pe o altă planetă.
Ei seamănă cu oamenii.
Şi când mor, ard şi dispar.
Îmi ceri să cred că omul de la pârâu...?
Şi călugăriţa.
Ei sunt aici ca să ne distrugă.
Eşti un om diabolic, d-le Vincent,
sau un nebun.
Sper doar ca Dumnezeu să te ierte.
Ai obţinut obiectul după care ai venit?
După ce crezi că am venit?
O bucată de gunoi. Miracolul tău.
Îmi pare rău, Johnny.
Nu ţi-a dat gunoiul înapoi, nu-i aşa?
Indiferent ce ai făcut.
Nu.
Nu poate. Pentru că nu-l are.
Cine îl are?
Oh, te rog, Johnny, spune-mi.
Te rog?
- Alo? - Dl. Vincent?
Vincent sunt..
Am o propunere pentru tine...
David.
- David! David... - Ce este?
Ai avut dreptate... am văzut-o. Este într-un tub de sticlă.
Unde?
Jos, în vechiul hambar care a ars.
Să mergem cu maşina.
Era acolo.
Trebuie că v-au văzut.
Tu ai avut dreptate şi eu nu te-am crezut.
Cine sunt? Ce vor?
Lumea.
Ce este cristalul?
Este o componentă a unei arme foarte puternice.
Ar fi trebuit să-l las pe tata să ţi-l vândă.
Îmi pare rău, David.
Ascultă... dacă nu găseşti medicamentul ăsta în Santa Fe, sună-l pe doctor, da?
O să-ţi spună el de unde să-l iei.
- Vincent? - Da.
Ai adus banii?
Unde-i cristalul?
Este aici.
De ce ai înscenat jaful?
Trebuia să-l iau de la Beth, nu-i aşa?
Unui bărbat îi place să-şi păstreze respectul fiicei sale.
Nu-l puteam vinde de faţă cu ea.
Sunt toţi acolo.
Cum vei justifica banii?
Asigurările.
În plus, nu-ţi face tu griji pentru fiica mea.
Acum, doar tu şi cu mine ştim că banii sunt acolo.
Să rămână între noi, da?
Să ieşim.
Ce s-a întâmplat?
Ai auzit ceva?
Hei...
banii.
Aşteaptă puţin... locul ăsta poate sări în aeri în orice moment.
Banii!
Ai salvat cristalul?
Am ştiut că-i la el. Nu era vorba de nici un medicament de la farmacie.
Da. O să-l iau la Washington.
Ai reuşit să salvezi ceva?
O bancnotă de 50 de dolari.
Ce a mai rămas din ea.
Banii ăia erau pentru tine, ştii?
Oh, nu, mulţumesc.
Fără alte minciuni.
Nu-i vroia pentru mine. Îi vroia pentru el.
Unde o să locuiţi?
Nu ştiu.
Am un unchi în Denver.
Putem sta acolo.
Pe bune?
Pe bune!
Beth...
tatăl tău se descurca destul de bine în afacerea asta,
mult mai bine decât credeam eu... aşa că...
am adus o sumă suplimentară, pentru cazul în care ar fi ridicat din nou preţul.
Aş vrea să o primeşti.
Te rog.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Ce-ai spune să-mi aduci tu haina?
- Pe curând! - La revedere, David.
Aşa că David Vincent părăseşte Lagrimas, New Mexico
cu un cristal de pe o altă planetă.
Lasă în urmă doi copii orfani pe care i-a găsit în deşert
şi care, pierzând tot,
au câştigat o nouă viaţă.
Traducerea, adaptarea şi sincronizarea Virgil G.N.