Anterior în "Un om înzestrat."
- Anna? - Michael?
A fost distractiv să fim căsătoriţi.
Am fost recrutată de o clinică,
clinica Sanado.
Şi n-ai sunat pentru că...?
Ştiam cum erai.
Strălucitor, de succes, bogat...
Clinica Sanando.
Cu Anna Paul, vă rog.
Dr. Paul a murit acum două săptămâni.
Poate că spiritul ei a venit la tine.
Nici măcar n-am văzut maşina.
Sunt doctor.
Oamenii îşi pun viaţa în mâinile mele.
Nu pot fi...
iraţional.
Scuze, doctore.
Am crezut că vorbeaţi cu mine.
Bună dimineaţa, Rita.
Ocupată dimineaţă.
Două recomandări de microdiscectomie,
un consult de decompresie trigeminală.
Şi am lucrat la interviul dvs pentru "Acest anotimp la NYC"
"Top 10 chirurgi din Manhattan."
Nu putem renunţa la asta?
Veniturile au urcat cu 18% după lista de anul trecut.
Şi este o reporteriţă nouă.
Liz Martin.
Rita, faci minuni.
Dacă ar fi fost adevărat,
aş fi făcut ca toate consultaţiile caritabile să dispară.
Nu fac consultaţii caritabile.
Se pare că faci astăzi.
Asta sau parada zilei portoricanilor
au făcut undeva greşit la stânga.
Tu eşti doctorul, nu?
Te rog, fiica mea are o durere de urechi.
Am auzit că ai ajutat un băiat de la clinica Sanando.
Locul condus de fosta ta soţie moartă?
Scuzaţi-mă.
Cu programări.
Reţine-i. Nu va dura mult.
Intraţi, oameni buni.
Încă mai sunt locuri înăuntru.
Tu eşti asistenta social, nu?
Şi tu eşti acel adevărat doctor fermecător.
Da, nu-mi mai trimite pacienţi.
Scuză-mă?
Am o zonă de recepţie plină de oameni
care au spus că acest loc i-a recomandat.
Nu va merge.
Nimeni nu "a recomandat" pe nimeni.
Dar oamenii au vorbit despre ce ai făcut pentru Robert.
Spunând cât de frumos a fost că ai operat gratuit.
Aşa că acum, vor ajutorul tău.
E aşa un lucru rău?
Da. E mai bine când au asigurare.
Serios?
Scuzaţi-mă.
Comemorarea pentru dr Anna e înăuntru?
- Da, începe în câteva minute. - Comemorare?
Directoarea clinicii noastre a fost ucisă acum câteva săptămâni,
aşa că oamenii din comunitate au vrut să o omagieze.
Te mai pot ajuta cu ceva?
Să-ţi găsesc un căţeluş pe care să-l loveşti?
Am avut... un ulcer,
şi dr. Anna m-a vindecat.
Apoi m-a cooptat să lucrez la recepţie.
Cumva m-a făcut să cred că a fost ideea mea.
Cel mai bun lucru care mi s-a întâmplat vreodată.
Bine...
Lucy va cânta una din melodiile preferate ale Annei.
Cum merge, omule?
Astăzi, nu aşa de bine.
Am auzit asta.
Cum ai... cum ai cunoscut-o?
Anna şi cu mine ne cunoaştem de mult.
Da, ai întâlnit-o o dată, şi s-a lipit de tine pentru totdeauna?
Dar tu?
La fel ca toată lumea... de aici.
Da, Anna mi-a schimbat viaţa.
Îmi amintesc că o dată, m-a prins afară fumând.
Mă aşteptam la o mustrare despre sănătate.
Ştii, cancer pulmonar, emfizem, genul ăsta de rahaturi.
Ea a spus nu se compară nimic cu trauma rectală
- la care mă puteam aştepta. - Trauma rectală de la fumat?
Pentru că voia să-mi facă fundul arşice dacă nu renunţăm.
Mi-a luat ţigările din mâna,
aruncându-le în canalizare.
S-au dus 20 de dolari, nu?
Anna a avut un drum.
M-a învăţat şi al dracu de multe despre pacienţi.
Eşti doctor?
Medic de familie.
Ştii, copii cu răceală, doamne gravide.
Orice intra pe uşă.
Omule. Urăsc aceste lucruri.
Fă-mi o favoare.
Dacă apare fantoma Annei, nu-i spune că am ieşit la o ţigară.
A fost frumos, Lucy.
Mulţumesc.
Avem nevoie de tine aici.
Sunt Philip Romero.
Sunt preşedintele consiliului care supraveghează aceasta clinică
şi profesor de Clasici la Universitatea Columbia.
Dar rolul de care sunt cel mai mândru,
este de prieten al dr Anna.
Ea a fost dragostea vieţii mele.
Şi de aceea sunt atât de mândru
să anunţ fondul de burse Anna Paul
pentru pacienţii, copiii de şcoală, aici la clinica Sanando,
în onoarea femeii care a făcut atât de mult pentru noi toţi.
Staţi pe aici, serviţi nişte răcoritoare
şi păstraţi-o întotdeauna pe Anna în inimile voastre.
Mulţumesc.
Am auzit că ai ajutat săptămâna trecută.
- Mulţumesc că ai venit. - Sigur, da.
A fost o ceremonie frumoasă.
Cel puţin asta puteam face pentru Anna.
- Philip Romero. - Michael Holt.
Ca să vezi!
Sunt fostului ei soţ.
Glumeşti.
Nu-s sigur care dintre noi ar trebui să se simtă mai ciudat.
- Avem nevoie de un doctor! - El e doctor!
Patrice a căzut
de pe topogan şi şi-a rănit cotul,
şi plângea şi ţipa după mama lui.
Linişteşte-te. Ce s-a întâmplat?
Asistenta şcolii i-a dat ceva
pentru durere, şi pe drum până aici,
a leşinat în maşină.
- De cât timp? - Cam de cinci minute.
Am tot încercat să-l trezesc, dar nu am putut.
Bine, să-l ducem înăuntru.
Scuze.
Un om înzestrat Sezonul 1, episodul 2.
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam
Am întâlnit un doctor mai devreme.
- Unde este? - Ocupat cu alt pacient.
Suntem doar tu şi cu mine.
- Cum te simţi, Patrice? - Mai bine.
Ce s-a întâmplat cu mine?
Ai avut ceea ce noi numim o reacţie vaso vagală.
Scuze. Ai leşinat de durere.
Bine.
Mă doare rău cotul.
Eşti norocos că drăguţa profesoară
te-a adus aici. Ea mi-a spus
- că locuiai în Haiti. - În Jacmel.
Aveam un câine şi două pisici...
până a murit mama.
De asta ai venit în America?
Tata vine şi pleacă.
Vine să mă ia acum?
Profesoara a încercat la numărul tatei de mobil, dar el n-a răspuns.
Patrice, avem nevoie de acceptul tatălui tău pentru a-ţi trata cotul.
Ştii unde lucrează?
Nu chiar.
În fiecare zi e în alt loc.
El ajuta la ridicarea clădirilor mari.
Uşurel.
Eşti sigură că a căpătat asta, căzând de pe topogan?
Pentru că nu văd nicio zgârietură sau vânătaie nicăieri.
Crezi că e abuzat?
Da. Tatăl l-a apucat şi i-a răsucit cotul.
Profesoara zice ea l-a întâlnit; pare a fi un tip drăguţ.
Dar voi suna la şcoală.
să văd dacă au alte date de contact pentru tata.
- Mulţumesc. Bine, ce facem aici?
Aşteaptă. Eşti doctor? Michael Holt.
Acel Michael Holt, fostul soţ al Annei?
M-a menţionat?
Glumeşti? Îi făceam fetei nişte poze
după muncă şi nu tăcea.
Zeke Barnes.
Deci, cine e prietenul nostru de aici?
Patrice, zece ani. Spune că şi-a rănit cotul în cădere.
- Nu crezi? - Nu-s semne de traumă,
decât edemul de la cot şi febra.
Pare septic.
E infectat.
Îmi pare rău, amice. O să-l tratez cu antibiotice.
Nu. Stai.
Tocmai a ajuns aici, din Haiti. E aici doar de 3 luni.
Ar putea fi dengue, ar putea fi malarie.
Trebuie să-ţi dai seama ce determină asta.
Ar trebui să-l băgăm în carantină.
Voi consulta pe dr. Google.
O să încep cu sângele.
Cât de repede poate laboratorul vostru să-ţi dea rezultatele?
Laboratorul nostru?
Te referi la cel de lângă magazinul de cadouri?
Trimiteţi totul în altă parte?
Şi durează cel puţin două zile.
Ai un microscop?
Patrice are anemie falciformă.
Mister rezolvat.
Dar cum a ajuns un băiat de zece ani să nu fie diagnosticat până acum?
A crescut în Haiti.
Probabil că suntem primii medici pe care i-a văzut vreodată.
Dă-i antibiotice.
Nu-l pot trata fără aprobare.
Vrei să-şi piardă braţul?
Hai să-l tratăm.
Stai, unde te duci?
- Înapoi la pacienţii mei.. - Omule, am o bătrână dusă
i-ar prinde bine un tratament neurologic.
Mi-a părut bine să te cunosc, Zeke.
Haide, fă-o pentru Anna!
Jim?
Sunt confuz. Trebuia să vorbim azi de taxe?
Nu, nu, este o problemă personală.
Ţi-o aminteşti pe soţia mea, Rebecca, da?
- Da, desigur. - Bună.
Bună. E totul în regulă?
Nu. Am ieşit să ne plimbăm cu bicicletele
în parcul Riverside, dimineaţă
şi chiar lângă statuia Ioanei D'Arc...
Nu, nu, era mormântul lui Grant.
Orice o fi fost
şi ea a ieşit de pe cărare şi s-a prăbuşit în tufişuri.
Ţi-am spus că nu vreau să merg.
Jim crede că sunt grasă.
Vrei să-i spui te rog... eşti doctor,
spune-i că unele femei iau în greutate
când ajung la menopauza?
Se poate întâmpla.
Bine, dar nu asta
te-a făcut să cazi de pe bicicletă.
Spune-i.
Am văzut un înger.
Un înger?
Veneam după colţ
şi era acolo, plutind chiar în faţa mea.
Ar fi trebuit să o auzi ţipând.
Am crezut că o să am un atac de cord.
Acest înger... semăna cu cineva cunoscut?
Bine, poate "înger" nu-i cuvântul potrivit..
Nu ştiu.
A fost, a fost o lumină ondulata
clipind în jur pe exterior.
Vreo durere de cap?
Nu.
Ne putem relaxa cu toţii.
Ceea ce ai trăit se numeşte migrenă acefalică.
A spus că n-o durea capul.
Se mai numeşte, migrenă tăcută.
Vezi aura dar nu te doare capul.
Ştii, am uitat complet.
Obişnuiam să am migrene în colegiu.
Nu doar partea cu aura.
Povestea ta întăreşte astea.
Îţi voi scrie o reţetă pentru Sumatriptan,
în cazul în care mai ai migrene.
Vreo durere de la căzătură?
Da ceva aici, în coaste.
Da.
Probabil e doar o vânătaie, dar hai să facem un tomograf
să ne asigurăm că-i totul în regulă.
Halatele sunt în cabinet.
Schimbă-te într-unul... nu tu
şi o să o pun pe asistenta să-ţi facă o poză.
Mulţumesc.
Dar dacă mai aveţi alte convulsii, asiguraţi-vă
că mă anunţaţi imediat ca să vă ajustez Carbamazepinul.
Mulţumesc, dr. Baxter.
Bine.
Rita spunea că s-ar putea să ai un pacient pentru mine.
Soţia contabilului tău spune că a fost atinsă de un înger?
Nu. Deja am diagnosticat-o.
Halucinaţii induse de migrenă.
Omule, ştiu astea.
Judith are migrene în fiecare lună cu ciclul ei.
Stai de-o parte, nu avea contact vizual.
Pariez că era amuzant când a fost gravidă.
Da.
Rebecca e la radiaţii.
Colette, opriţi testul!
- Rebecca, vreau să mă uit la abdomen? - Desigur.
Nu înţeleg.
Asta-i o maşinărie cu ultrasunete, aşa-i?
Migrenele s-ar putea să nu fi apărut din senin.
Ar putea fi un alt motiv.
Că...
acesta.
Dumnezeule!
Ce?
E un copil.
Sunt însărcinată?
Explică greaţă, migrenele, creşterea în greutate.
Şi de ce nu am vrut să ajungi
cercetată cu raze X.
Sunt gravidă.
Adică am încercat IVF cu câţiva ani în urmă, dar nu a mers.
Am renunţat la a avea un copil.
Am crezut că am ajuns la menopauza.
De asta nu ştiai că erai gravidă.
Vom avea un copil!
Felicitări.
Cineva are cu siguranţă un zâmbet mare.
Tocmai am diagnosticat o sarcină.
Pentru prima dată în zece ani.
Uită-te la fata mea.
Observă ce nu am.
- Un zâmbet larg? - Corect.
Pentru că ziua mea a ajuns în toaletă
când ai dispărut dimineaţă. Ce se întâmplă cu tine, Michael?
- Nimic. - M-ai lăsat singură astăzi.
Ţi-ai făcut RMN-ul ăla săptămâna trecută.
Şi cine a rămas în întuneric ca o proastă?
- Eu! - Rita, relaxează-te.
Am fost la un serviciu memorial pentru Anna.
Ai fost?
Nu înadins.
Adu-mi următoarea programare.
N-ar trebui să aştepţi până ce prietenul sorei tale
termina de reparat biroul?
Concentrarea ta s-ar îmbunătăţi dacă l-ai întoarce cu faţa spre rău,
dar e lucrat cu măiestrie.
Ce faci aici, Anton?
Făceam dulapuri la cafenea.
Este chiar peste drum.
Eşti de fapt tâmplar?
Slujba de zi.
Vindecarea o fac în plus.
Asta explică de ce erai peste drum.
Ce faci în biroul meu?
Sora ta mi-a spus că nu i-ai răspuns la mesaje.
M-a rugat să trec pe aici, să văd ce faci.
N-am ştiut că şamani fac vizite la domiciliu.
În mod normal, nu facem,
dar sora ta este îngrijorată pentru tine, prietene.
Spune-i că sunt bine.
Chestia aia mică
pe care ai făcut-o ca să scap de spiritul Annei?
- Da, extracţia? - Da, a mers ca un farmec.
A dispărut.
Mulţumesc.
Totul e minunat.
Uite, chiar dacă am extras-o,
ceea ce nu am făcut, uneori spiritele se pot întoarce,
mai ales dacă gazda are o mulţime de lacrimi
în corpul său energetic.
Da.
Bine.
Ea e aici... acum, nu-i aşa?
Spune-i adevărul, Michael.
Nu...
Anton. Ea a dispărut.
Deci...
Cred că am terminat.
Spune-i Christinei c-o sun curând.
Tot nu crezi că sunt reală.
Nu ştiu ce să cred.
Am murit, şi acum m-am întors.
Deci, asta este. Acum poţi apărea
- oricând? - Nu pot controla când şi unde apar.
Asta n-are niciun sens.
Anton te poate ajuta să mă înţelegi.
Unde era el acum 12 ani?
De ce i-ai spus că am dispărut?
Nu am nevoie de acest tip din viaţa mea.
Nu te-am auzit minţind până acum.
Ai fost întotdeauna atât de brutal de onest.
Spune-mi adevărul.
Faptul că sunt fantoma mă face grasă?
Foarte amuzant.
Te-a bucurat comemorarea ta?
Da.
- Este ciudat? - Da.
Aş vrea totuşi ca toată lumea să nu fi fost atât de tristă.
Deşi cred că aş fi fost supărată dacă nu erau aşa.
Le e dor de tine. Oamenii te-au iubit.
Şi eu i-am iubit.
Inclusiv acel... prieten al tău.
- Cam rigid. - Cred că ce a spus Filip a fost drăguţ.
Mi-a plăcut ce a spus - cum îl cheamă - ştii, tipul
- de la recepţie. - Tavo?
Da, cum ai reuşit întotdeauna
să-i faci pe toţi să facă exact ce voiai
şi cumva să faci să pară
că a fost ideea lor.
E de la clinica mea. Răspunde.
Chiar nu pot face asta.
Răspunde... pentru mine.
Sunt dr Holt.
Amice,
Zeke Barnes.
Băiatul cu anemia, Patrice...
Autumn l-a găsit pe tatăl său. E pe drum.
Ureaza-i noroc din partea mea.
Febra lui se menţine.
Ia-i o cultură de sânge.
Am făcut-o dar... durează două zile.
Până vin rezultatele, da.
Ascultă, Zeke,
chiar mi-ar place să ajut, dar sunt destul de ocupat.
Îmi pare rău că te deranjez.
Ce?
Ştii ce.
Mereu o să te întrebi ce s-a întâmplat cu acel băieţel.
Anna, eu nu sunt ca tine.
- Cine nu eşti? - Nu ai timp pentru ele.
Îmi pare rău, Rita.
Michael Holt, Liz Martin, de la revista "Acest anotimp NYC."
- Bună. - În lista celor 10 chirurgi de patru ani.
Sunt impresionată.
La fel ca mine.
Eşti intervievat pentru o listă de 10.
Nu mi-am dat seama că ce făceai era atât de important.
Liz, urăsc să-ţi fac asta,
dar am un pacient urgent.
Aşa că Rita va trebui
să reprogrameze.
Mulţumesc. Bine? Scuzaţi-mă.
Te rog, doamna a spus că fiul meu este aici. Trebuie să-mi văd fiul!
Dle, relaxează-te şi spune-mi numele lui.
- Eşti tatăl lui Patrice? - Da.
Harold. Doamna a spus că Patrice s-a rănit la braţ.
Unde este? Patrice!
Domnule, nu puteţi veni aici.
- Vă rog, domnule, domnule. - Uşurel. Sunt dr Barnes.
Ţi-am tratat fiul.
Ce s-a întâmplat cu el?
Patrice are anemie falciformă,
şi asta i-a provocat o gravă infecţie la cot.
Ce?
- Nu ştiai că era bolnav? - Nu.
Am venit aici din Haiti cu cinci ani în urma să muncesc.
Am trimis bani lui şi soţiei mele, Roselo.
Ea a fost ucisă anul trecut în cutremur.
Nu a fost uşor,
dar în cele din urmă nu mai plânge după mama lui.
- Este un băiat bun. - Şi cu tratament,
va fi din nou pe picioare în scurt timp.
I-am dat antibiotice şi ar putea avea nevoie de o transfuzie.
Atunci îi voi da sângele meu.
Am mai donat înainte. Vedeţi?
- AB negativ... asta e rar. - Te rog, vreau să-mi ajut băiatul!
Domnule, ne puteţi scuza o clipă?
Tatăl este AB negativ?
Am testat sângele copilului. E O pozitiv.
Atunci n-au cum să fie rude.
E din ce în ce mai rău pentru puştiul ăsta.
Ce, ce nu-mi spuneţi?
În legătură cu transfuzia...
Îmi veţi folosi sângele, da?
Nu poţi dona sânge.
De ce nu? Patrice este fiul meu.
Nu eşti tatăl său biologic.
Nu sunt?
Nu e băiatul meu?
Grupa sanguină o dovedeşte.
Este imposibil.
Domnule, ştiu că asta e greu de auzit,
dar Patrice a întrebat de tine.
E pe hol aici.
Nu poate fi adevărat.
Toţi aceşti ani, o minciună.
Te rog, de ce nu vii să-l vezi pe Patrice?
Nu ştiu niciun Patrice.
Domnule... domnule...
Ce, ai fost absent în ziua în care au predat manierele la capul patului?
Ai scăpat de singurul părinte al acestui copil.
- Spunându-i adevărul. - Acum trebuie să-i spun
- că trebuie să se întoarcă singur în ţară? - Nu. Acum trebuie să te ocupi de infecţie.
Următoarele şase ore sunt critice.
Tipule, nu-l putem ţine aici peste noapte.
- Închidem la ora 9:00. - Atunci trimite-l la urgenţe.
Găseşte-mi una care e aproape.
Municipalul se închide la şase în ultimii doi ani.
Rita, ştiu, îmi pare rău. Iar te-am lăsat singură.
Rebecca s-a întors, spune că are
cele mai rele dureri de cap din viaţa ei.
Ar putea fi preeclampsie. S-o verifice asistenta.
Tensiunea e normală, nu-s proteine în urină.
Femeile gravide risca formarea cheagurilor de sânge.
Pregătiţi-o pentru un RMN; voi ajunge acolo cât de repede pot.
- Michael, slavă Domnului. - E în regulă, totul va fi bine.
Vreau doar să-ţi fac o poză la cap să văd ce cauzează durerea.
Asta nu va afecta copilul, nu-i aşa?
Nu, RMN-ul nu are nici o radiaţie, aşa că tu şi copilul veţi fi bine.
Bine. Bine?
Ticăloasa.
Este o tumoare pe creier.
Aici este RMN-ul tău.
Şi acolo este...
Am o tumoare pe creier?
Îmi pare rău.
Bazat pe biopsia nodulului limfatic
ştim că este un tip de tumoră numită limfomul lui Burkitt.
Şi asta... e rău, nu?
Este un cancer agresiv.
- Doamne. - Vestea bună este,
că răspunde foarte bine la chimioterapie.
Trebuie să începi cu ea imediat.
Vrei să spui, după ce se naşte copilul, da?
Este, este băiat.
Ţi-a spus Jim?
Am văzut ecograful, vom avea un băiat.
Asta-i minunat.
Îl vom numi Tommy, după tatăl meu.
El a murit anul trecut
şi şi-a dorit întotdeauna un nepot.
Desigur, nu am vrea să faci chimio
cât încă eşti gravidă.
Ce vrei să spui?
Nu ai timp până la termen.
Va trebui să inducem travaliul.
Nu, nu, nu, nu, nu, e prea devreme.
Sunt numai în 26 de săptămâni, este, e prea mic.
Bine... un copil aţa de mic, poate supravieţui?
- Există 80% rata de supravieţuire. - 80%.
Asta e bine, 80 înseamnă mult.
Nu se va naşte cu cancer, aşa-i?
Nu, nu... dar nu am de gând să te mint.
Ar putea apare complicaţii.
Plămânii lui nu sunt pe deplin formaţi,
deci va avea nevoie de ajutor ca să respire.
Ar putea avea paralizie cerebrală,
eventual să fie orb.
Nu, nu, nu-i fac asta fiului meu.
- Spune-i, că nu facem asta, spune-i. - Bine...
Ce se întâmpla dacă aşteptam?
Nu puteţi să aşteptaţi.
- Scumpo... - Nu, Doamne,
scoate-mă de aici. Nu, plecăm.
- Chiar acum! - Becca, vrei să-l asculţi?
- Ştie despre ce vorbeşte. - Rebecca,
- te pot salva. - Nu!
Am o mare problemă cu Rebecca Marks.
Pacienta ta care a văzut un înger?
Da. Migrenele ei au fost cauzate de o tumoare pe creier
şi nu vrea să mă lase s-o tratez deoarece este însărcinată.
Aş renunţa la tot pentru fiica mea.
Da, dar o pot salva, Bax, dacă ar face ce-i spun.
Oamenii fac propriile alegeri.
Da, asta e problema.
Am auzit că ai făcut o mică excursie în această dimineaţă.
Da, a trebuit să prind ceva în floare.
Comemorarea Annei..
Da... asta, da.
A fost frumos.
Toată lumea s-a strâns, au vorbit despre cât de mult au iubit-o.
Ce ai zis când ai ajuns acolo?
Ieşi din capul meu, bine?
Bine, mă duc acasă.
Trebuie să-mi bag copilul în pat.
Noapte bună.
În Bronx?
Nu aveţi un pat mai aproape?
Copilul are zece ani.
Da, bine, o voi face.
Are anemie falciforma; nu poate lua autobuzul.
Nu, nu este un caz de urgenţă.
Bine, mulţumesc... pentru nimic.
Servicii sociale nu vor să trimită o ambulanţă?
Împiedicaţi de reducerile bugetare ca noi toţi.
Nu ai putut sta de-o parte, nu-i aşa?
- Locul este în drum spre casă. - Pentru o secundă,
am crezut că ţi-e dor de mine.
- Am venit să verific infecţia lui Patrice. - E stabil.
Antibioticele şi-au făcut treaba umflătura cotului este în descreştere.
- Asta este o veste bună. - Aş fi vrut să fi fost totul bine.
Tatăl nu s-a mai întors.
Va trebui să meargă la spital în taxi.
Nu eşti bucuros că nu ai probleme ca asta
cu pacienţii tăi?
Dacă vrei să-i spui la revedere, ar fi bine să te grăbeşti.
Mulţumesc.
Dr Zeke spune că te simţi mai bine.
Cam aşa.
Bine, asta e minunat.
Unde e tata?
Nu ştiu, Patrice.
- E supărat pe mine că-s bolnav? - Nu.
- Sunt sigur că nu e supărat pe tine. - Atunci de ce nu se întoarce?
Bine, puştiule, e timpul să plecăm.
Cu tata?
- Aş fi vrut să fie. - Nu.
Nu vreau să merg decât cu tata.
Vreau...
- Nu mai are puls. - Ce? Inima era bună.
E totul în regulă?
Da, aşa arată?
I-am dat doar lichid intravenos şi Vanco.
Asta nu ar duce la un stop.
Stai, este o undă sinusoidală.
Are hipercalcemie, e prea mult potasiu în sângele lui.
- Ai o trusă de accidente cardiace? - Geanta e în hol. Dă-mi o doză de calciu!
În dulapul cu provizii. Este un sac albastru.
Ai idee ce a provocat asta?
Asistenta de la scoală trebuie să-i fi dat ibuprofen ca un calmant,
împingându-l spre insuficienţă renală.
Avem nevoie de o infirmieră aici.
Este un lucru bun că te-ai întors.
Haide, Patrice, haide.
Am adus-o.
Haide, Patrice. Haide amice.
Haide.
Am un puls puternic.
Bine.
Vei fi bine, amice.
Bine ai revenit, Patrice.
Michael, te-ai întors.
Da.
Nu e mare lucru. Am de gând să-mi fac rondul.
De două ori într-o zi?
Asta înseamnă de obicei
că te deranjează ceva.
Nu mă deranjează nimic, Rita.
Nici chiar clinica aia
la care te tot duci chiar dacă nu lucrezi acolo?
Eşti departe de bază.
Aşa mă gândeam şi eu
acum zece minute când a sunat dr Zeke
să se asigure că ştiai că băiatul
pe care tocmai l-ai salvat, era acum stabil
şi într-un pat la spital.
Nu pot să te mint.
Dar e drăguţ când încerci.
Ştii, Michael, când m-ai angajat,
ai spus în primul rând,
treaba mea era să fiu sinceră cu tine
atunci când nimeni altcineva nu era. Ei bine, chiar acum,
aceasta înseamnă să spun că dr. Michael Holt nu a fost lăsat pe acest Pământ
să-şi risipească talentele, vindecând dureri de burtă la o clinică gratuită.
E clinica fostei mele soţii.
Au nevoie de ajutor şi nu au oameni şi ea este...
Ştii, Michael,
eram asistentă medicală.
Ai fost?
Aşa spui de fiecare dată când îţi reamintesc.
Dar, dacă... dacă ai nevoie de ajutor la acea clinică...
Nu, nu, nu, nu. E bine.
Am terminat cu asta.
- Vreo urmare după izgonirea reporterei? - Da, da.
a fost atât de...
impresionată de dedicaţia ta,
încât te va pune în capul listei.
Asigură-te că reprogramezi interviul ăla.
E Jim Marks.
Bună, Jim. Ce se întâmplă?
Nu, nu, adu-o aici.
E bine.
Uite, a vomitat de două ori, şi acum asta.
Tumoarea sa probabil că este hemoragică.
Voi pregăti sala de operaţie.
Cheamă anestezistul şi alertează obstetricianul.
Rebecca, voi avea grijă de tine şi de copil.
Michael, dacă se întâmplă ceva în timpul operaţiei,
salvează-mi copilul.
Promite-mi.
- Da. - Nu, promite-mi.
Dacă trebuie să alegi, alege copilul, nu pe mine.
Îţi promit.
Du-o la Neuro, Holt.
Aşa. Uşor.
Uşor.
Du-te. Du-te.
Michael, înainte de a opera,
te ştiu de mult timp...
ştiu cum faci bani,
ştiu cum îţi cheltui banii...
- dar tu nu mă cunoşti cu adevărat. - Jim, desigur că te ştiu.
- Eşti cel mai bun contabil din oraş. - Nu, ce vreau să spun,
ce e în inima mea.
Nu ştiu ce aş face
dacă ea n-ar fi fost aici.
Vrei să o salvez pe Rebecca,
chiar dacă asta înseamnă pierderea copilul.
- Ea înseamnă totul pentru mine. - Jim...
nu asta vrea Rebecca.
Michael, dacă se întâmplă ceva acolo,
te rog, salvează-mi soţia.
În sfârşit. Mulţumesc că ai venit aşa de târziu?
- Totdeauna am grijă de pacienţii tăi. - Unde-i obstetricianul?
Dr. Tattersall a sunat... a spus
că este într-o întrerupere placentală,
dar va fi aici.
Eşti gata să începem?
Aminteşte-ţi promisiunea.
Vei fi bine.
Mă duc să mă spăl.
Este anesteziată şi arată bine.
Marchez placă osoasă
pentru găurit.
E gata.
Freza cu tub.
Pensă de ridicat.
A ieşit fragmentul de craniu.
Să vedem unde este tumora.
Bine, aspiră.
Forceps.
S-au terminat cei 40 cc.
Cum merge?
Văd tumora,
dar e sânge peste tot.
Trebuie să găsesc sursa.
Ce e bipuitul ăsta?
Monitorul copilului. Deceleraţii fetale.
Unde naiba e obstetricianul?
- Voi suna. - Frecvenţa inimii copilului scade.
Ritmul cardiac este la 50. Copilul trebuie scos acum.
- Unde e obstetricianul? - Dr Tattersall tocmai a ieşit din operaţie.
Va fi aici în cinci minute.
Asta înseamnă 4 minute şi jumătatea prea târziu.
N-am mâini în plus. Dacă mă opresc, va fi în moarte cerebrală.
Şi dacă nu o faci tu, aşa va fi şi copilul.
Ritmul cardiac fetal este tot în scădere.
- Trebuie să faci o alegere. - Haide, unde eşti? Haide!
Mama sau copilul?
Michael.
Am găsit sângerarea. Pensă.
Ritmul cardiac a scăzut la 30.
- Pierdem copilul. - Victor, vino aici.
Ţine asta chiar aici, uşor.
Clorhexidină.
Bisturiu.
Am trecut de peritoneu.
Incizez uterul.
Tensiunea mamei este în scădere.
Creierul ei sângerează din nou.
Văd copilul.
- Nu mai avem timp. - Da.
Aşteaptă.
- Sângerează. - Gata?
Bine, du-l la terapie intensivă. Dr. Tattersall, mă bucur că ai venit.
- Mama a pierdut mult sânge. - Dă-mi 2 unităţi şi o clemă de anevrism.
E timpul să oprim scurgerea.
Mama se duce.
S-a făcut.
Tensiunea arterială revine.
Să scoatem tumora asta acum.
Fără taxe pe viaţă.
Haide.
Încă un client mulţumit.
Îmi fac doar... treaba.
- Şi acum se încheie ziua ta? - Vreau să ies afară pe terasă.
Şi nu arăt a nebun vorbind cu mine însumi.
Ce face băieţelul de la clinică?
Patrice?
Zeke l-a transferat la spital pentru dializă.
Tatăl sau n-are asigurare?
- Tatăl lui nu este cu el. - De ce? Ce s-a întâmplat?
Grupele sanguine nu se potrivesc...
A trebuit să-i spun tatălui ca el nu e tatăl lui Patrice.
A trebuit?
Ce era să fac, să mint?
Credeam că ţi-a plăcut onestitatea mea brutală.
În anumite circumstanţe. Deci bietul băieţel
este singur la spital?
Anna, nu începe.
- Michael. - Nu-l aduc aici.
Aducerea lui aici e o idee grozavă.
- Anna. - Michael, mereu faci ce trebuie
pentru pacienţii tăi.
Am făcut tot ce pot pentru el!
Tot ce poţi? Nici măcar nu ai început.
Dacă era pacientul meu, în primul rând l-aş fi adus direct aici.
Şi i-aş găsi tatăl.
Aş face orice trebuie să fac.
Dar eu nu pot, Michael, sunt moartă.
Nu pot nici măcar să ridic telefonul sau să cer ajutorul cuiva.
În afară de mine?
- Harold. - Ce vrei?
Ştii, voiam să vin aici şi să-ţi ofer un mare discurs sentimental
despre cât de norocos eşti să-l ai pe Patrice ca fiu, ce puşti minunat este
şi voiam să-ţi spun despre o femeie pe care am operat-o ieri
care a fost dispusă să renunţe la viaţa ei pentru a-şi salva copilul,
- un copil care nici nu se născuse încă... - Lasă-mă în pace.
N-ai vrut să mă asculţi, aşa că o să fiu sincer cu tine Harold, eşti un idiot.
- Ce-ai spus? - Pedepseşti persoana greşită.
Nu te răzbuna pe Patrice
dacă eşti supărat pe nevastă ta, spune-i ei.
- E moartă. - Spune-i oricum.
Hai... tipa.
Spune, "Scumpo! Mi-ai ruinat viaţa!"
- Eşti nebun. - Poate.
Dar ştiu un lucru... ca băieţelul
niciodată nu a făcut altceva decât să te iubească.
Pare că e mai puternic.
Medicul spune că trebuie să stea aici pentru o vreme, dar...
va fi bine.
Cum merge chimio?
Îmi face un pic de greaţă.
Dar voi trăi.
Da, vei trăi.
Mulţumesc, Michael.
Mi-am primit îngerul până la urmă.
Philip.
Trebuie să pară ciudat, a trecut pe aici prietenul Annei.
Nu iau de obicei pacienţi din afară.
Te-am văzut salvând copilul ăla ieri.
- Tu şi cu Zeke aţi ajutat. - Conducerea clinicii noastre
ar putea folosi într-adevăr pe cineva care a practicat medicina de familie.
Priveşte în jurul tău.
Am mâinile pline.
Merită să încercam.
Dar ştiu nişte doctori grozavi,
aşa că ce zici dacă găsesc clinicii un nou director medical?
Păstrarea spiritul viu.
Când pot să merg acasă?
Păi...
lucrurile s-au schimbat, şi...
vei merge la o altă acasă.
De ce?
Uite, trebuie să vorbim despre tatăl tău.
Vreau să merg acasă cu el.
De ce nu a venit să mă vadă?
Nu mă mai iubeşte?
Îmi pare rău că trebuie să fiu eu acela care să-ţi spună asta, dar...
tatăl tău...
Este chiar aici.
Tati!
Mergem acasă, fiule.
Mi-a fost dor de tine.
Te simţi bine?
Sunt bine, tati.
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam