Ştiri de ultimă oră la WCBS:
Miliardarul newyorkez Ron Vinetz a fost implicat în această dimineaţă
într-un accident tragic.
Ronald Vinetz, cunoscut pentru stilul nonconformist, şi petrecerile grandioase,
a fost transportat la Secţia de Neurochirurgie a Spitalului Holt
unde se presupune că se află sub atent supraveghere a neurochirurgului Michael Holt.
Acesta şi Ron Vinetz sunt prieteni apropiaţi şi parteneri de afaceri de mulţi ani.
Nu se ştiu încă detalii despre starea victimei.
Acolo.
Unde-mi este peticul?
Imediat, dle.
Hai cât încă-s tânăr.
La naiba! Alt petic, te rog?
Îmi cer scuze, dre Holt, mi-a scăpat.
Uite-i şi nervul optic. Unde mi-e peticul?
Imediat.
Dacă acel lichid va continua să se scurgă, pacientul moare.
Dacă-i ating nervul, rămâne orb.
Unde-mi este peticul?
Da dle, gata. Îmi cer scuze, poftim.
Opriţi alarma aia.
Gata, închideţi-I.
Îmi cer iertare, dle. Nu se va mai întâmpla.
Scuzaţi-mă, dre Holt. A fost o onoare să vă văd practicând.
Concediază tehnicianul.
E conştient, vorbeşte, dar va dura mai mult recuperarea braţului şi a umărului
decât a fracturii craniene.
Asta-i tot?
Ai grijă!
- Am nevoie de semnături. - Cum se simte Vinetz?
E stabil, dar tare nesuferit.
Ai o întâInire cu staful astă dimineaţă la 8:00,
după care două operaţii succesive de gliom.
Madeline vrea să vă vedeţi.
Programeaz-o pentru prânz.
N- am cum, ai programat un consult la Lacey Sandreski.
Are 19 ani şi e lidera mondială în clasamentul WTA.
În ultimul an a câştigat Wimbledonul,
la Flushing Meadows, şi Openul Australian.
Dacă câştigă şi la Roland Garros, care începe săptămâna viitoare,
va fi cea mai tânără tenismenă care câştigă toate cele patru Grand Slamuri.
- Pentru ce are nevoie de consult? - TatăI ei n-a vrut să dea detalii.
Doar te-au solicitat de urgenţă.
Apropo, încă ceva. E ziua mea.
- larăşi? - O dată pe an, ca restul lumii.
Len a făcut rezervare la Jean-Luc. La 18:00 am plecat.
Jean-Luc e supraapreciat.
Acordă-mi un sfert de ceas.
Eu i-am spus.
"La mulţi ani, Rita. "
" Îţi mulţumesc, Michael".
- Când a avut loc accidentul? - leri. Eram la volan...
Lacey era pe scaunul din dreapta.
Un nebun care conducea în faţa lor a frânat brusc.
Soltman a zis că ar putea fi vorba de un anevrism.
Da, şi eu cred la fel.
Dar nu eşti sigur?
Nu, până nu fac o radiografie.
Cred că ştiu ce-i ăla anevrism,
dar poţi să-mi explici ce-i cu radiografia?
O reprezentare 3D a vaselor de sânge din craniul tău.
Anevrism e atunci când membrana unui vas de sânge
se umflă asemenea unui balon.
Şi în ce constă pericolul?
Cam cât durează? Eram în timpul antrenamentului.
Cam trei sferturi de oră. Ne vom plia pe programul vostru.
Umflătura slăbeşte rezinstenţa membranei,
ceea ce-o face pasibilă de rupere.
Rita o să programeze examenul.
S- o anunţaţi când aveţi liber.
Spuneţi-i fiicei că abia aştept s-o cunosc.
Te faci comod de parcă ai fi la tine acasă?
- Neaţa, Randy. - Neaţa, dre Holt.
Lenjeria asta e oribilă.
Pe unde umbli? Te sun de câteva ore.
Îţi vine să crezi sau nu, nu eşti singurul pacient.
- Uită-te spre mine. - La cât plătesc, ar trebui să te deţin.
Cred că mă confunzi cu prietenele tale, prostituatele.
Vezi frânturi de lumină?
Gust oarecum sărat în gură, nasul curge?
Nu. Când pot să plec?
Depinde. Ce-ai de gând să faci când pleci de aici?
Ce are voie să facă?
Nimic. Fără condus, fără băutura, fără droguri, şi fără sex.
Doamne Sfinte, atunci de ce mă mai salvezi?
Ştiu că ai impresia că ai atâtea vieţi cât o pisică,
dar nu. Nu ai decât una.
Dacă s-a desprins peticul ăla înainte să se vindece osul...
ai terminat-o.
Simplu ca bună ziua, ai înţeles?
Ce naiba cauţi aici?
Dumnezeule!
Locuiesc aici.
Ce? Stai puţin. Te muţi în oraşul meu şi nu-mi spui?
Oraşul tău? Sunt opt milioane de suflete aici.
Nu pot să cred.
Şi, ce faci? Mănânci aici?
Da, îmi pusesem în gând.
Am luat destulă pentru amândoi.
Hai la mine, mânăm împreună.
Locuiesc chiar după întersecţie.
Nu mai zăbovi atât, urcă.
Ei bine, cu siguranţă e un pas înainte faţă de apartamentul din alaska.
Da, ştacheta era foarte jos.
Cel mai urât apartament din istoria omenirii.
Cam aşa ceva.
Şi friguros. Doamne, ce friguros era.
Doamne, tu şi radiatorul tău.
Nemesisul meu.
Cât era noapte de lungă băteai în el cu cheia aia.
Încercam să-I repar.
Încercam cumva ca soţia mea să nu facă hipotermie.
A fost distractiv să fim căsătoriţi.
I- auzi, distractiv!
Interesant, da, dar distractiv?
Am avut momentele noastre.
Tot felul de momente.
Şi momente minunate.
Mă rog...
Şi, ce te-a adus în New York?
Acum vreo opt ani am fost cooptată de o clinică din Alphabet City, Sanando.
Sună cam comunist numele.
E cam ca la Inuit, dar mai primitor.
- Şi de ce n-ai sunat? - Nu credeam că vrei s-auzi de mine.
După toate ce s-au întâmplat...
Anna, a trebuit să plec, îmi pierdeam minţile.
Doar luam temperaturi şi ştergeam nasuri, între clinicî familială grotească.
Michael...
nu din cauza asta ai plecat.
- Nu? - Nu.
Ai plecat pentru că nu mai vroiai să fii căsătorit.
Asta a fost?
Sunt destul de sigură.
Ca fapt divers,
când am ajuns aici, am realizat că nici despărţit de tine nu vreau să fiu.
Şi, ce-ai făcut?
Te-ai însurat cu alta?
Nu.
Dar tu?
Nu.
Eşti frumoasă.
Nu, nu pleca.
A fost minunat să te revăd, Michael.
Îţi mulţumesc pentru companie.
Mă bucur că eşti fericit.
Cine-a zis că-s fericit?
- la şi răspunde, eu am plecat. - Nu, mai stai.
Dr Holt la telefon.
Aveţi un telefon cu taxă inversă de la...
- Milo. - Acceptaţi costul?
Da. Milo, ce s-a întâmplat? Unde eşti?
Unchiule Mike, nu ştiu sigur.
Ştii unde-i Secţia 83?
Poftim?
E un abuz la poliţiei.
N- am făcut altceva decât să mă văd cu un puşti în parc.
Mi-a zis că merg pe la Bed-Stuy, dacă vreau să merg şi eu.
Imporesionant, Milo.
Te-ai dus cu un găşcar la el în cartier.
Apoi poliţaii ai venit val-vârtej peste noi.
"La pământ toată lumea!"
Ce nazişti.
Se numesc razii printre bande.
Ai noroc că n-ai păţit mai rău.
Ţii minte că nouă ni se dădea stingerea?
Ce vrei să fac, să-I leg de calorifer?
- Ce faci? - Ziceai că eşti în urmă cu chiria.
- Da, dar nu ţi-am cerut ajutorul. - Da, bine, cât?
Nouă sute de dolari, dar iau vineri salariul.
Mulţumesc, Michael.
Cu plăcere.
Noapte bună.
la ghiceşte cu cine am cinat astă seară.
Obama.
Anna.
Paul?
Da.
Anna Paul?
Da.
Nu te cred.
Da.
Cum mai arată?
E grozavă.
- Serios? - Ştii tu, frumoasă, deşteaptă, amuzantă.
I- auzi, interesant.
Singura perioadă în care nu erai un dobitoc
a fost când eraţi împreună, aşa că...
Rezolvă-ţi problemele cu fiu-tău.
O ia pe căi greşite.
Dre Holt, eu sunt Lacey Sandreski.
Bună, încantat de cunoştinţă.
Doar Lacey să intre, din cauza radiaţiilor.
Dacă se evidenţiază vre-o problemă la cap?
Ce urmează?
Nu-şi au rost discuţiile despre tratament fără un diagnostic.
- Totu-i gata, Elena? - Da, când sunteţi pregătit.
Urcă-te pe masă.
Sunt pe cale să dobor un record vechi de 58 de ani.
Aveţi idee de câtă pregătire mentală...
Lacey, ascultă la mine.
Să faci ceea ce încerci tu să faci pe arenele pariziene săptămâna viitoare...
să-i detronezi recordul lui Mo Connelly, e epocal.
Va fi nevoie de fiecare strop de energie care-I ai.
Nu-ţi poţi permite s-o iroseşti pe diferite scenarii.
Fă testul şi mergi înapoi la antrenament.
Când vom avea rezultate, vom discuta mai multe despre asta.
Parcă aţi fi psihologul meu pe plan sportiv.
Să fii cel mai bun la tenis, sau chirurgie, sau orice altceva...
nu pot să fie doar o parte din viaţa ta.
Trebuie să fie viaţa ta.
Înţeleg asta, n-am nimic de obiectat.
Pari foarte voios.
- O seară productivă? - Ce naiba faci?
Plec acasă. Randy s-a dus după maşină.
Nu, nu. Nu te-am externat.
Michael, dacă vrei să dai ordine, ia-ţi un câine.
Ron, te cunosc. O să ajungi acasă,
îţi vei verifica mailul, vei lua o invitaţie.
Apoi, deodată, te trezeşti pe-o barcă trăgând ceva pe nas.
- O să mă abţin. - Tu nu ştii să te abţii.
Am foarte puţini prieteni adevăraţi, Ron.
N- aş vrea să pierd unul din ei din prostie.
Dar am de gând să comand cina de la Four Seasons.
Miliardarul ăla figurant de la Knicks
are iarăşi dureri sciatice.
Excelent. Prierderea lor, câştigul nostru.
Va veni mâine.
Să nu uiţi să întinzi covorul roşu.
E o clinică în Bronx... Clinica Sanando.
Fă-mi legătura.
Clinica Sanando.
Cu Anna Paul, vă rog.
Cine sunteţi?
Dr Michael Holt.
Îmi cer scuze, dre Holt.
Dna dr Paul a murit acum două săptămâni.
Dr. Holt?
A Gifted Man Sezonul I, Episodul Pilot
Traducerea: Sorinlonescu
Ron Vinetz pleacă acasă însoţit de o asistentă.
Vreau sa vorbesc cu el de două ori pe zi.
- Madeline încă aşteaptă cele 15 minute. - Desigur.
Şi uite ce-am găsit despre doctoriţa aia.
Michael, a venit sora ta.
- Acordă-mi câteva minute. - Bine.
M- am gândit la ce-ai spus despre Milo.
- Bine. - Cunosc o terapistă de familie,
şi e dispusă să ne vadă gratis.
A spus că probabil sesiunile ar decurge mai bine
dacă şi principalul bărbat din viaţa lui ar fi prezent.
Da, probabil aşa e.
Tu eşti acela, Michael.
Poftim? Nu.
Christina, nu voi merge la terapie cu tine şi epava ta de fiu.
Ce nemernic eşti!
- Ce-i asta? - Nimic.
Anna?
Mai bine ai pleca.
Stai puţin, nu înţeleg.
Ai spus c-ai luat cina cu ea.
N- am luat cina cu nimeni.
Chiar aseară mi-ai spus asta.
Aseară luasem nişte medicamente pentru durerea de umăr,
băusem puţin prea mult vin...
Apoi fiu-tău mă trezeşte din visul în care eram...
- Nu, n-a fost un vis. - Cu fosta mea soţie.
Ai spus c-ai văzut-o, c-ai vorbit cu ea.
Nu! Nu...
Poate te-a vizitat spiritul ei.
- Da, da, sigur! - Oamenii fac asta când mor.
ÎI mai ţii minte pe prietenul meu, Anton?
E şaman, se pricepe la lucruri de astea.
Mi-a explicat o dată. A zis că atunci când cineva moare...
...şi nu-s dispuşi să meargă mai departe,
se ataşează de o persoană încă în viaţă.
E o parte importantă a recuperării,
morţii în compania oamenilor vii. El o numeşte...
Cum îi spunea? Îi spune cumva.
- Îi spune... - Rita, ajut-o pe sora mea, te rog.
Are nevoie de ajutor.
E un cadou inimaginabil, Michael!
Bun.
lată-I aici.
E de 18 mm, în mijlocul arterei cerebrale de distribuţie.
Ai avut probleme cu vederea în ultima vreme?
Nu.
Dureri de cap?
A spus nu.
Bine.
Avem două opţiuni.
Te internăm astăzi, înfăşurăm anevrismul, şi e totul gata.
Nicio şansă să te mai deranjeze candva.
Partea proastă e că vei lipsi trei luni de pe teren.
Şi cealaltă opţiune?
O facem după Roland Garros.
E un oarecare risc.
Un anevrism asintomatic are 1,3% şanse/an să cedeze.
Dacă te încluzi şi tu în acel procent?
1 din 4 şanse de supravieţuire.
Una din patru?!
Stai puţin.
Aşa că dacă se sparge, are 75% şanse să...
Nu, 75% din 1,3. Asta nu înseamnă nimic.
Dacă am faceo acum...
Lasă omul să termine, te rog.
De ce anume depind cele 25 de procente?
Depinde de rapiditatea cu care este tratată.
Deci, la primele semne de sângerare...
dureri de cap sau de ochi, vedere înceţoşată...
trebuie să mă suni de urgenţă.
Uite cum facem. Eu mă duc să scriu istoria.
După aia, drept sărbătorire, tu-mi crestezi scalpul.
Cum sună?
Se pare că avem un plan.
Vreau să-mi continui recuperarea la St. Bart,
dar Randy spune că nu vei fi de acord,
şi refuză să facă aranjamentele.
Vreau să-i spui că pot merge.
Nu, nu poţi.
E o insuliţă, Michael.
Nu-i decât nisip acolo.
Da, şi băutură, droguri şi bărbaţi.
Du-te naibii atunci. Îmi aranjez singur.
Da, aş vrea să văd asta.
Rămâi în pat. Mi-a venit consultantul financiar.
Vorbim mâine.
- Spuneai că vrei 15 minute. - E un moment neprielnic?
Nu, e numai bun.
Formularere de împrumut.
Vezi acolo?
Cât de tare ne-a lovit?
- Nesemnificant. - Fii mai exactă.
Valoarea de piaţă a scăzut doar cu 1,1 procente.
Cum ai făcut asta?
Prin magie.
Şi e legală magia asta?
Nu mă insulta.
N- a durat 15 minute treaba asta.
Du-te acasă, doctore.
Noapte bună.
Scuză-mă, te-am speriat?
Nu te speria, bine?
Ce eşti tu...?
Acum două săptămâni am ieşit la o alergare.
Nişte copii se jucau,
şi au dat mingea-n stradă.
Opreşte-te.
M- am dus să le-o iau.
Credeam că m-am asigurat, dar...
Nu, opreşte-te. Serios, nu mai vorbi!
Nici măcar n-am văzut maşina.
M- am lovit cu capul de trotuar.
Totul s-a petrecut foarte rapid.
Nici nu ţin minte dacă a fost dureros.
Mingea m-a urmat aici.
De ce, n-am nicio idee.
Ştiu că-i foarte bizar.
Eşti bine?
Nu, nu.
Am nevoie de ajutorul tău.
Multă lume depindea de mine.
Am greşit, n-am educat pe nimeni.
Mă asculţi?
Sunt sigură că echipa mea e total pierdută-n spaţiu.
Dacă-mi pot accesa computerul,
îşi vor da seama ce e de făcut.
Am nevoie să mergi acolo şi să-mi accesezi fişierele.
Parola mea e aceeaşi ca-ntotdeauna.
O mai ţii minte?
MYMIKE.
M- Y. M-I-K-E.
Vei face asta pentru mine?
Michael?
Neaţa Michael.
Dr. Sujishi te aşteaptă la consultul lui de la ora 8:00.
Adică în 20 de minute.
Poate vrei să...
Anulează-mi tot de dimineaţă, trebuie să verific ceva.
Bine.
Rezervă-mi şi un RMN pentru dimineaţa asta.
- Pentru cine? - Pentru mine.
De ce? S-a întâmplat ceva?
E nenorocita mea de maşinărie, şi dacă vreau s-o folosesc,
n- am nevoie să-ţi cer ţie voie!
Carmen, răspunde odată.
Aţi sunat la Clinica Sanando. Puteţi aştepta?
Scuzaţi-mă.
Zi-i odată, amice.
Va trebui să am acces la sistemele voastre.
În sfârşit!
Vino în spate.
Pe uşa aia, tot înainte.
Am sunat la suport clienţi acum câteva zile.
Credeam că vă mişcaţi mai repede.
Tocmai ne-am pierdut directorul.
Încercă, să ţinem clinica pe picioare, dar fără ea..
Mă gândeam c-ar fi de ajutor să-i accesez fişierele,
să programez nişte doctori, să platesc nişte facturi.
Poftim.
Îţi aduc ceva?
Nu, nu, mulţumesc.
S- a rezolvat.
Tehnicienii salvează ziua.
Calmaţi-vă, şi spuneţi-mi ce s-a întâmplat.
Juca fotbal, totul era bine,
după care a căzut şi a început să tremure,
şi i s-au bulbucat ochii.
Vă caut cea mai apropiată secţie de Urgenţe.
N- o trimiteţi la Urgenţe.
Va aştepta acolo ore-n şir,
şi nici măcar n-o vpr băga în seamă pentru că n-are asigurare.
Copilul a făcut o criză, de RMN are nevoie.
Mergeţi la un centru care dispune e RMN şi cereţi un consult.
Stai puţin. Cine eşti?
Sunt un neurochirurg.
Nu lucrez aici.
- Şi unde găsesc un centru cu RMN? - Nu ştiu.
- Caută pe Google. - Dvs. la care centru mergeţi?
N- aveţi cum acolo.
De ce nu?
Aşa.
Aşa? Ce, eşti copil?
Am aici o sută de bolnavi.
Îţi cer să m-ajuţi doar cu unul.
Da, ai dreptate.
Îmi cer scuze.
Veniţi la mine, şi voi face testul.
Bine.
Ce autobus merge pe acolo?
Ai ratat trei pacienţi.
Lumea ţipă la mine, ca să nu mai zic de miliardarul cu sciatica
care aşteptă aici de jumătate de oră.
El merge la RMN, pe restul ascunde-i.
RMN-ul e rezervat.
- Pentru cine? - Pentru tine.
Elena e acolo, te aşteaptă.
Doctore, nepoatei mele îi curge-ntruna nasul.
Aţi văzut?
Daţi-i nişte şerveţele.
Şi celălalt fiu al meu, Robert...
spune că-I furnică picioarele.
Daţi-i nişte papuci care să-i vină.
Hai că-I aduc pe baschetbalist.
Nu, pune-I pe Garret să se ocupe de el.
Cu tine are programare, Michael.
Eu trebuie să fac RMN-ul.
Pune-I pe Garret să-i facă razele.
Mă pun eu la curent cu rezultatele după aia.
Vă reamintesc, doctore, să nu vă mişcaţi în timpul examenului.
Ştiu cum funcţionează aparatul.
Cum a fost?
- Ai accesat fişierele? - Nu poţi pur şi simplu să...
Nu putem vorbi pur şi simplu.
- De ce nu? - Pentru că nu ştiu ce eşti.
Eşti o halucinaţie... dar de la ce?
Nu eşti o tumoare pe creier.
Arată bine examenul RMN.
Poate schizofrenie, dar...
Ştii că nu eşti schizofrenic.
Bun, şi atunci?
Ce eşti tu?
Ţi-am spus.
Bun, şi? Eşti o...?
Da, desigur.
E amuzant tare.
Şi cum de...?
Nu ştiu, nu deţin eu controlul.
E cumva parcă timpul s-a condensat.
Sunt cu tine, apoi sunt cu tine şi apoi iar sunt cu tine.
Anna, sunt doctor.
Nu pot...
Oamenii îşi pun vieţile în mâinile mele.
Nu pot să fiu...
...iraţional.
Mă scuzaţi.
V- au auzit, şi credeam că vorbiţi cu mine.
Nu.
Michael?
Bună.
Cum te simţi?
Tipul ăsta, Anton...
E un fals, nu-i aşa?
Nu ştiu, întreabă-I tu.
Michael, ţi-I mai aminteşti pe Anton Little Creek.
Frăţioare Mike.
Care-i treaba?
Am trecut pe aici.
Am auzit despre musafirul tău.
I- ai spus?
Bineînţeles.
S- a întors?
A făcut-o?
Asta fac. Intră şi nu mai vor să plece.
Doar o simţi, sau o şi vezi?
O vede.
- Va să zică s-a stabilit bine.
Stai jos.
Fizic, ce simţi?
Ai dureri, sau...?
O durere la umăr, dar e de la operaţie.
E mai acută în ultimul timp?
Da, dar...
Deci aşa s-a infiltrat.
Prin umărul meu?
Nu, umărul e doar o simptomă.
Problema stă în energia ta.
A undeva pe aici.
O poate vedea. Nu-i grozav?
Da, foarte grozav.
- Mersi, şi pa. - Poftim cartea mea de vizită.
Te pot scăpa de ea, dacă vrei.
Să-I scapi de cine?
Nu-i mare scofală.
Sună-mă oricând, Mike.
Mereu sunt prin preajmă.
Ron Vinetz a fost de urgenţă la Beth Israel.
De ce?
Randy a zis că I-a găsit mahmur când s- a dus la muncă.
Băuse.
Bine, sună-i medicul primar, pe Neil Hagos.
E în aşteptare.
Mike, salut.
Suni în legătură cu Vinetz?
Da, care-i treaba?
Nu-i de bine. L-au adus în stare de letargie.
Tocmai am primit rezultatele.
E pozitiv la meningococi.
Ce tratament urmează?
Vanco şi cefotaxim, dar...
Nu, tratează-I cu ampicilină.
Mike, n-am descoperit asta din timp.
Abia mai era conştient.
Cred că ştii ce înseamnă asta.
Nu. Dă-i ampicilină,
dă-i ceva anticonvulsii, şi ţine-mă al curent.
Dr Holt la telefon.
- Dre Holt, sunt Jill Sandreski. - Jill, închide telefonul.
Are o durere mare de cap.
Nu e important. Are câte una la începutul fiecărui turneu.
Unde sunteţi?
În maşină, în drum spre aeroport.
Întorceţi-vă.
- Trebuie să ne întoarcem imediar la dr. - La naiba! Nu, nu întoarcem. E bine!
Zi-i că n-am fost asintomatică.
Poftim?
Am minţit.
Am avut probleme cu ochii.
N- o lăsaţi să se mişte. Ţineţi-i capul ridicat.
Şi veniţi cât puteţi de repede.
Rita, pregăteşte sala de operaţii pentru o înfăşurare endovasculară.
Gata.
Dă-i Mannitol, şi 10 mg de Dexamethazon.
Manitol şi 10 mg de Dexamethazon.
Încă are dureri?
Altceva? Unde te mai doare?
- În spate. - Arată-mi unde.
Ridică piciorul.
Ai făcut în pat? Faci pişu seara în pat?
Făceţi-i un RMN lombar,
şi recoltaţi probe de gadoliniu a umflăturii.
Dr Holt vrea ca şi celălalt băiat să facă nişte analize.
Pacienta de 19 ani, Lacey Sandreski...
ruptură de anevrism cerebral.
Cod medical personal 2-2-2, 4-4-1, 4-6-3.
Facem angiogramă cerebrală şi înfăşurarea anevrismului.
- Toată lumea de acord? - Da.
Nu glumeai...
chiar eşti foarte priceput.
Trebuie să-ţi pun microcipul.
Am primit rezultatele băieţilor.
Tumoare în zona şirii spinării.
O scoţi tu, sau îI pun pe Oscar?
- Fă-o tu. - Oscar.
O sun pe mamă s-o pun la curent.
Nu va vrea s-audă asta de la secretară.
- Sun-o tu. - Ştii că n-are asigurare, nu?
M- am gândit eu.
- Cine suportă cheltuielile? - Tu.
Noi.
- Sunt copiii tăi, Michael? - Poftim? Nu!
Încercam să-mi explic de ce deodată facem opere de caritate.
Ai un pacient în aşteptare în Sala numărul doi.
- N-o plac. - Fără ea aş fi pierdut.
Îmi puteţi spune când îI veţi opera pe Robert?
N- o fac eu, ci dr Sujishi.
Dar toată lumea spune că sunteţi cel mai bun.
Şi dr Sujishi e excelent.
Eu I-am învăţat.
Cum te simţi?
Când pot juca din nou?
N- ai voie cu racheta în mână mai devreme de trei luni.
Participări, nu mai devreme de şase.
Exerciţii de fitnes ai voie.
O să revii anul viitor, mai puternică decât oricând.
Nu!
O să am deja 20 de ani!
Mo Connolly avea 19 ani şi trei luni când a câştigat.
Lacey, ai fost foarte aproape să nu mai apuci ziua de mâine.
Şi? Ar trebui să desfac o şampanie şi să sărbătoresc?
Trebuia s-apar în cărţi, spunându-se despre mine câ-s cea mai bună.
Credeam c-ai înţeles asta.
Am înţeles.
Robert, eşti microbist?
- Care-i jucătorul preferat? - Messi.
Messi... e fenomenal.
Ai fi foarte încrezător dacă I-ai avea în echipă, nu?
Eu sunt ca un Messi al chirurgilor.
Şi acum sunt în echipa ta.
Aşa că n-ai de ce să-ţi faci griji.
Totul va fi bine.
De acord?
Bun.
Michael?
Da?
Ce-i?
E vorba de Ron.
Ce-i cu el?
Ei bine...
L- am operat pe băiat.
Ependimom benign.
Extracţie curată şi completă.
O să fie bine puştiul.
Bine, grozav.
Mulţumesc.
- ÎI cunoşteai? - Da.
Îmi pare rău.
A fost doar vina lui.
Îi salvez viaţa, apoi se duce şi face exact ce i-am spus să nu facă.
E în ordine să fi trist, Michael.
Serios? E în regulă?
Da, e bine de ştiut.
Ştiu că pot fi dificile pentru tine momentele astea.
Anna, nu m-ai mai văzut de zece ani.
N- ai idee ce îmi e, şi ce nu mi-e greu.
Îmi pare rău c-ai pierdut un pacient.
Nu era doar un pacient, ci un prieten, şi nu trebuia să moară.
Nu acum.
Crede-mă, aşa ceva nu poţi controla.
Nu. Există o logică şi nişte reguli, pe care dacă le respecţi...
Nu ieşi, nu te îmbeţi, nu-ţi desprinzi peticul...
Nu fugi după o minge în stradă.
Anna...
Nu pot face faţă.
Nu pot.
Mikey Mike.
Intră. Hai s-o facem.
Cu astea o vom aduce aici în cameră.
Întinde-te.
Vânturi ale Sudului, Mare Şarpe,
învăluie-ne cu lumină.
Învaţă-ne să ne lepădăm de trecut cum te lepezi de piele,
Să căIcăm acest pământ cu uşurinţă.
Tu sterilizezi cum ştii, eu cum ştiu.
În mare, trebuie să deschidem o uşă pe unde poate intra ea.
Trebuie să-mi faci aşa la cap?
Amice, eu nu trebuie să fac nimic, dar dacă vrei să plece,
asta trebuie făcut.
Închide ochii,
şi vreau s-o simţi.
S- o simţi în întregime.
Aspectul ei...
mirosul ei...
totul.
Bună.
Respiră în continuare.
Îi vei mulţumi că-ţi este alături,
pentru tot ce ţi-a dat,
pentru tot ce te-a învăţat.
Arată-i recunoştinţă.
Apoi spunei că vei fi bine şi fără ea.
Ce facem?
Vreau să-ţi mulţumesc că eşti parte din viaţa mea.
Ce-i asta?
Ce faci?
Nu cred că funcţionează.
Continuă.
Ce-i, scumpule?
Ce facen aici?
Te trimitem la locul tău.
Nu vreau să plec.
Nu, Anna...
Nu.
Nu poţi!
Mai am atâtea de terminat.
Atâtea uşi rămase deschise...
Anna...
Am nevoie de tine pentru a le închide.
Michael, te rog...
- Nu poţi fi parte din viaţa mea. - De ce?
Pentru că nu te încadrezi.
Nu pot trăi în deziluzie.
Nu faci asta.
Atunci ce fac?
Nu înţeleg.
De ce nu pot fi eu singurul lucru din viaţa ta care nu-I înţelegi?
Anna, mereu ai fost singura constantă din viaţa mea care am înţeles-o.
Dacă plec, nu ne vom mai vedea niciodată.
Asta îţi doreşti?
Ce s-a întâmplat? Ce facem?
Nimic.
Sunt bine. A plecat.
N- a plecat.
Ba da, a plecat.
Prietene, ce fac eu...
e cum ai scoate tu o tumoră.
Ştii când e, şi când nu mai e.
Ce faci tu, nu se compară cu ce fac eu.
Eşti aici?
Traducerea: Sorinlonescu