Eliberare. Asta ne dorim foarte mult... un sfârşit al poftei noastre,
pe care, poate, moartea ne-o va oferi.
Până atunci, suntem captivi în trupurile noastre, mistuiţi de ceea ce ne lipseşte...
la mila propriei persoane şi a unuia faţă de celălalt.
Eliberare, asta aşteptăm de mult timp.
Pentru tine sunt?
Tu eşti cel care vrea?
Sau mă duci altcuiva?
FERMA DE TRUPURI Sezonul 1 Episodul 2
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
- Poştaşul Pat. - Scuze, Pat. Nu eşti trecut pe listă.
- Detectiv inspector Hale. - Hale!
Sigur...
Mi-ai adus un cadou!
M-am gândit să-ţi dau o mână.
Trebuia s-o laşi acolo unde era.
Asta am spus şi eu femeii al cărei câine a dezgropat-o în pădure.
A adus-o la poliţie.
Am fost acolo cu criminaliştii... dar nimic altceva.
Hoţ, i-a tăiat mâna.
Dar e încă în viaţă... retezarea e după moarte.
Bun. E bărbat sau femeie?
Aş spune bărbat şi are câteva săptămâni. Instrument?
- Drujbă, bomfaier, fierăstrău? - Nu, ceva fără zimţi.
- Topor? - Posibil.
Rană cu ceva ascuţit şi strivire.
- Faci testul ADN? - Da, sigur.
Ai coordonatele locului?
Mă ocup eu de datele geografice şi le afişez pe ecran.
- Mâna a fost jupuită de piele. - Stratul exterior nu e, n-avem amprente.
Criminalul trebuie să le fi tăiat. Când ai atât de mulţi bani,
poţi trăi în afara legii, a societăţii sau măcar...
ai impresia că poţi. S-a închis acolo în ultimii 20 de ani. Complet izolat.
- Îşi conduce toate afacerile prin telefon. - Şi ce nu-i bine aici?
Bun, iată povestea...
Acum trei luni, un băiat de 18 ani, Sam Villiers, lucrător în grădină,
a reclamat că fost agresat sexual de Harold Penton. A doua zi,
îşi retrage brusc plângerea... şi dispare.
- Crezi că e mâna lui? - Păi, nu-i dăm de urmă.
Unde mergem?
Amice, nu vrei să mă uit la tine, n-o să mă uit.
Am gÄƒsit narcotice.
O fÄƒrÃ¢mÄƒ de heroinÄƒ sub unghie.
E posibil ca Sam Villiers să fi fost dependent.
Dealer. Dealer de droguri. Banda rivală l-a dezmembrat.
Şi, pentru a evita găsirea lui, i-au împrăştiat trupul în zece regiuni.
- Rămâi la subiect, Oggy. - De ce zece?
Două mâini, două picioare, două braţe, tors, cap... zece.
Aşa-i.
- Înţepăturile mai vechi par de vulpe. - Vulpe...
E mai deştept decât se preface a fi.
Vulpile îngroapă mâncarea.
Cam cât ar merge cu mâncarea înainte s-o îngroape?
Nu prea departe. Probabil într-o rază de...
- ... mai puţin de un kilometru. - Fac rost de mandat.
Şi hai să-l vedem pe dl. Penton.
Dacă m-ai iubi, te-ai duce.
Te întorci imediat.
Imediat.
Părea cam ciudat, totuşi. Şi dacă vrea să-mi facă rău?
- Nu fi laş! - Taci!
Nu te duce, fă cum vrei, dar n-o să avem doza! N-o să ne facă rău, nu-i aşa?!
Era o alee publică prin grădinile astea.
Penton a închis-o. Şi-a pus paznicii să gonească trecătorii.
Nu ştiam că-ţi plac plimbările. Ce alte hobbyuri mai ai?
Citeşte dreptul la participarea de campanii din 1930.
Ele au ajutat la crearea prosperităţii.
Nu e vorba de hobbyuri, ci a cui ţară este.
- Bogaţii îi exploatează pe săraci. - Da, aşa fac.
Şi ce speri să găseşti aici?
Ştii tu, viol şi crimă. Şi pace în lume, bineînţeles.
- Inspector Hale. - Bună dimineaţa.
- Domnule... - West. Care-i problema?
- Locuieşti aici? - Da, lucrez pentru dl. Penton.
Putem intra?
Vă rog.
- Lucrezi demult pentru el? - Doar de 30 de ani.
- Care este problema? - Trebuie să vorbim cu dl. Penton.
- Regret, nu e posibil. - Are vreo întâlnire?
N-are întâlnire.
- N-am spus-o la modul gay. - Nici eu.
Are o problemă cu sănătatea.
- Ce problemă? Ce are? - Boală pulmonară cronică.
Exacerbată de un număr de fobii concentrate pe contactul uman.
Dacă încercaţi să-l interogaţi, aţi încălca sfatul clar al medicului.
- Nu-l interogăm. - Ceea ce înseamnă probleme legale.
Aţi vrea s-o vedeţi negru pe alb... de la medicul lui?
Are o singură fobie adevărată. Frica de justiţie.
Spune-mi, domnule West...
de ce crezi că suntem aici?
- Nu am habar. - Am găsit o mână.
O mână dreaptă. Şi tu eşti mâna lui dreaptă, nu-i aşa?
Am presupus că a venit de pe această proprietate.
Nu e a domnului Penton?
- Nu şi-a pierdut vreuna de curând? - Nu.
Nu? Mă gândesc c-o fi un soi de
- ... accident la număratul banilor. - Încearcă să mă scoată din sărite.
- Tu ai ciopârţit cadavrul? - Nu.
Care cadavru?
Asta trebuia s-o spui întâi.
- Asta e hărţuire. - Trebuie să-l găsim.
Trebuie să aveţi mandat.
Da...
Este doar pentru partea exterioară. Ieşiţi din această casă.
Vă rog.
L-ai văzut pe Penton?
- Da, părea speriat. - Bun. Aşa şi trebuie.
De parcă s-a condamnat singur la detenţie solitară.
Ţi-o fi părând rău de el?! Mda. Şi mie.
Nu se poate să nu-ţi fie milă de un sociopat singuratic, nu?
Biata creatură. Trebuie să fie atât de izolată.
Mâna a fost găsită la 100 metri de punctul acela din zid, pe partea cealaltă.
- Înţeles? - Da.
Părea foarte ciudat, totuşi. Şi dacă vrea să-mi facă rău?
- Nu fi laş! - Taci.
Există o posibilă urmă de vulpe.
- Eve? - Da.
- Hale! - Cineva a săpat aici.
Aş spune acum patru săptămâni, judecând după noile plante.
Niciun cadavru?
Nu. O tentativă de mormânt, dar n-a reuşit să sape destul de adânc.
- Prea multe rădăcini. - Vezi tăieturile de lopată?
Da. I-ar fi trecut prin încheieturi, bănuiesc.
Aşa că a renunţat.
West aduce cadavrul de acasă cu maşina.
Identifică acest loc ca fiind unul perfect pentru îngropăciune...
e izolat... dar n-a luat în calcul rădăcinile.
Aşa că pleacă să găsească alt loc de îngropat şi se întoarce să ia cadavrul.
Iar vulpea fuge cu mâna retezată. Ar merge?
- Da, teoretic. - Ce a omorât astea?
Dă-mi să văd.
Unde ar fi locul perfect pentru altă înmormântare?
- Fără copaci, pământ moale. - Grădină de legume?
- O grădină de legume e bună. - Pământ afânat. Săpat des.
Dar prea uşor de descoperit.
Îl acoperi cu îngrăşământ şi nu se vede. Îngrăşământ.
Îl coci.
- Îngrăşământul generează căldură. - Accelerează putrezirea.
Topeşte carnea de pe oase. Grozav loc să îngropi un cadavru.
- E ceva? - Da, multă căldură din interior.
- Fireşte. - Ai găsit ceva?
Materii într-o stare de descompunere rapidă.
- O movilă de îngrăşământ reactiv. - Nu ne spune dacă e animal sau vegetal.
De ce mai aveţi şmecheria aia? De ce nu vă luaţi un câine?
Ham! Ham! Un loc mare şi fierbinte.
Aş spune că rămăsesem la patru săptămâni, dar asta... e mult mai veche.
- De jos de tot? - Da.
Înseamnă că cineva a săpat aici?
Acum o lună.
Mike, adu-mi o eprubetă.
Oggy, ajută-mă. Este ce cred eu?
Salut, prietene. Dermestidae.
Gândacul de piele apare în stadiul patru al descompunerii cadavrelor.
Suntem la locul potrivit.
Care sunt cele cinci stadii?
Proaspăt, balonat, descompunere activă, descompunere avansată, rămăşiţe uscate.
Exact ca în căsnicia mea.
Cazi pe pământ,
te pierzi...
eşti lăsat în urmă.
Mă duc să dau vestea bună.
Sean.
Ajută-mă.
Doar unul de zece. Îţi dau banii mâine.
Nu. Vezi tu, asta-i problema cu mâine.
- Nu vine niciodată. - Ţi-i dau.
Trebuie să faci fericit pe cineva.
Mişcă!
Încotro te-ai pornit?
Îl scot la plimbare pe dl. Penton.
Ce-i acolo, portofelul lui?
Să-ţi iei adio de la carieră, amice. Are cei mai buni avocaţi din ţară.
- Şi zici că plecaţi? - Da.
Luaţi şi cadavrul cu voi?
Da, exact. L-am găsit.
Nu comentez.
Al cui cadavru? Asta trebuia să spui. Al cui cadavru?
Cine l-a ucis? Tu sau Penton?
Dacă vrei să arestezi pe cineva, arestează-mă pe mine.
Pariez că dl. Penton e îngrijorat rău.
Ia du-te tu şi spune-i că are tot dreptul să fie.
Ai paşaportul lui?
Mulţumesc. Spune dl. Penton că abia aştept să-l întâlnesc...
după ce iau ce-mi trebuie de la cadavru.
E ca un extraterestru.
Pielea lui s-a dovedit prea subţire pentru această lume.
- Ai fişele dentare ale lui Sam Villiers? - Da, abia au venit.
- Dar el nu este Sam Villiers. - Nu-i el?!
- Păi şi el cine e? - Nu ştiu.
Îi procesăm hainele, dar...
n-am găsit niciun act. Doar o seringă nefolosită, ambalată...
şi cheia din buzunar.
- Una dintr-un milion de uşi. - Corpul s-a descompus mai rapid
în îngrăşământ decât ar fi făcut-o în pământ,
ceea ce face greu de stabilit cauza decesului,
dar niciun semn de lovitură, glonţ sau răni de cuţit.
- Asfixiere? - Posibil.
Strangulare? Sufocare?
Trebuie să-i analizez căile respiratorii care nu sunt bine conservate.
Informator. I-au tăiat limba şi l-au îngropat în iarbă.
- Ca un avertisment pentru turnători. - I-au tăiat limba?!
Mâncată, cred. De viermi, nu de canibali.
Ficatul spune că era dependent de heroină, două tipuri de boli cu transmitere sexuală
în sânge, plus hepatita B şi C.
Băiat de închiriat.
Boli cu transmitere sexuală, plus heroina,
plus malnutriţia.
West îl ia cu maşina, îl duce la vilă
pentru ca Penton să-şi satisfacă poftele perverse. Se potriveşte.
E un om căruia îi e teamă să iasă din casă,
e burlac confirmat, au existat acuzaţii de agresiune sexuală...
Când spui pervers, vrei să spui homosexual?
Nu, Rosa. Când spun pervers, mă gândesc la cineva care plăteşte pentru sex...
apoi ucide partenerul.
Lui Penton nu-i place contactul cu oamenii?
- Hai să facem o vizită medicului lui. - Există ceva numit confidenţialitate...
Există ceva numit crimă, iar tipul ăsta se ascunde în spatele diagnosticelor tale.
Aşa că am vrea să ne spui.
Este... o afecţiune psihosomatică.
Mentală, emoţională şi fizică.
Nu-i place să fie atins de mâna omului...
sau orice e uman.
Nici să atingă. Numai gândul îl îngrozeşte.
Ce înţelegi prin "îl îngrozeşte"? Îl dezgustă?
Da. Repulsie, greaţă şi e dominat de panică,
lucru care-i afectează capacitatea de a respira.
Oricum, plămânii lui nu stau bine şi a avut tuberculoză în copilărie,
ceea ce ar explica frica de contacte, frica de infecţie.
Cel pe care l-am găsit îngropat a fost un tânăr... prostituat.
Dl. Penton foloseşte băieţi de închiriat?
Bineînţeles că nu! Tocmai v-am explicat starea lui.
Poate c-o inventează
să evite chestiunile plictisitoare, să fie lăsat în pace,
să aibă intimitate să se joace cu cine vrea. Poate...
că te-a înşelat, dr. Grove.
Nu cred.
Dar trebuie să vorbim acum cu dl. Penton şi vrem să luăm o mostră ADN de la el.
Nu vreau să mă izbesc de probleme medicale.
Ai vrea să vii cu noi?
Amice, trebuie să te pun la somn.
Scuze, am vrut să spun moarte.
Plantele din primul mormânt au fost ucise de răceală.
Adică îngheţ?
Mai rece, ceva la minus 20 grade a fost presat pe ele.
Trupul... a fost congelat.
Penton ucide băiatul, iar ei nu ştiu ce să facă cu trupul.
Au nevoie de timp de gândire, aşa că...
îl pun în congelator
şi se întorc la mormânt peste vreo două zile.
Sau săptămâni.
Să nu mâncaţi toată îngheţata, copii.
De ce e nevoie să se uite în congelator?
Pari îngrijorat. Nu-i nimic, nu se vor atinge de îngheţată.
Trebuie să luăm probe de salivă, te superi dacă deschizi gura?
- Mulţumesc. - Bun, să mergem la dl. Penton.
Domnule Penton.
Aţi venit să luaţi ceva de la mine.
Da, aşa e.
Am să trec beţişorul pe interiorul obrajilor, blând.
Înseamnă că mă aveţi...
în baza voastră de date.
E şi a dumitale. Este sistemul nostru.
Eşti cetăţean, plăteşti taxe... nu-i aşa?
Nu-i nicio problemă, dl. Penton. Risc minim de infecţie.
Nu te voi atinge.
Mulţumesc. Procesarea va dura un timp.
Şi apoi vom vedea dacă se potriveşte... cu ce-am găsit în băiatul mort.
Ce aţi găsit înăuntrul lui?
Ia ghiceşte.
M-am gândit că aşa o să facă.
Este provocare! Îi înrăutăţeşti starea în mod intenţionat!
- Doctore, ai fost martor! - Haideţi să ne calmăm.
Ai primit ce-ai vrut.
Mulţumesc. Dl. Penton are nevoie de odihnă.
Ţinem legătura.
- Tare cacealma. - Un atu în plus!
Eu folosesc "tare" când e crud şi imoral.
Poate că nu e cacealma. Poate că găseşti un atu...
- O urmă în orificiu. - Spermă? Nu prea cred.
- Descompunerea e prea avansată. - Eşti mulţumit de tine însuţi?
Acum pot să plec? Trebuie să-i iau pe copii.
Sigur.
Mulţumesc.
Puneţi capăt nefericirii mele. Ceva interesant în congelator?
- Doar nişte sânge. - Sânge?! E bine.
Numai dacă e uman.
- Eve? - Da.
- Prima probă de sânge e bovină. - Mersi.
Rosa, recunoşti modelul?
E hârtie, aş zice grosime 180, mată,
culoarea piersicii la bază, două... nu, trei culori de imprimare.
Carte de vizită?
Vezi marginea zdrenţuită,
cineva a rupt o fâşie din ea să-şi facă ţigară.
- Ţigară? - Glumeţule.
Nu glumeşti.
Ţigară, un mic cilindru pe care îl umpli cu marijuana.
Tu n-ai tras niciodată un fum?
Ba da... evident.
Doar n-am şapte ani.
Chiştoc...
"Torch"...
Eve? Eve!
- Vino înăuntru. Scuze. - Mersi.
Oamenii vin şi pleacă, dispar.
Deseori nu ştim dacă se duc acasă sau ce e cu ei.
Dar mă întreb dacă nu cumva e Jason. Nu prea înalt, zici?
- Exact. - Bun, aşteaptă.
L-a văzut cineva pe Jason luna care a trecut?
Jason?
Cam de înălţimea asta, păr închis la culoare, toxicoman.
- Sean, l-ai văzut? - Nu.
Bine, mulţumesc.
Pariez că e Jason.
Fir-ar!
Îmi pare rău. Ştii adresa?
Am numărul lui de telefon.
N-avea adresă.
Locuia într-o magherniţă pe o stradă părăsită din Southfields.
L-am dus cu maşina acum vreo două luni.
Kelsey Road,
cam la jumătatea străzii pe dreapta cum vii din centrul oraşului.
- Mulţumesc. Mulţumesc foarte mult. - E unul dintre cei care n-au grijă de ei.
I-am spus că tuşeşte şi să meargă la medic, dar nu s-a dus.
Bun băiat. Dar nu un supravieţuitor.
Noroc, amice.
- Mă întreb cine a ucis strada asta. - Nu cineva pe care să-l duci la tribunal.
Ia să vedem...
- Este? - Nu.
Am găsit.
Ia să vedem ce-a lăsat în urma lui.
E cineva?
E cineva acasă?
Alo...
- Trăieşte? - De abia.
Ce cauţi aici?!
- Te rog! - Dă-i drumul!
Aruncă cuţitul!
- Poliţia! - Stai, a aruncat cuţitul.
- Ce-am făcut?! - Celălalt băiat, tânărul?
Jason? L-aţi găsit?
E teafăr?
- Nu! - Îmi pare rău.
Jason e mort.
Hai să te aşezi pe pat.
- Unde locuieşte familia lui? - Nu ştiu... nu ţinea legătura cu ei.
Nu te simţi bine. Îţi voi lua temperatura.
Când l-ai văzut ultima oară?
- Concentrează-te. Trebuie... - E prea bolnav ca să fie interogat!
- Poate cineva să te îngrijească? Părinţii? - Nu, n-am...
- Cum te cheamă? - Sam.
Sam Villiers. Pot să-l văd pe Jason, vă rog?
Sam Villiers?
- Ai lucrat pentru Harold Penton? - Da.
Sigur că poţi să-l vezi, băiete. Nicio problemă, nicio problemă.
Poţi să identifici cadavrul.
Ne vedem mai târziu.
Te iubesc.
- Ţi se par cunoscute? - Da.
Mersi.
Nu eşti obligat s-o faci.
Eşti sigur?
Gata?
- Doamne! - Îmi pare rău.
Sam!
S-a lovit. Să-i aducem puţină apă.
Te simţi bine, băiete?
Interesant acest mod în care... nu e mort.
Da.
Ştii lucrul acela,
când cântărim pe cineva înainte şi după moarte,
iar diferenţa este de 21 de grame.
Nu-i mult.
Greutatea sufletului.
- E şi el drogat? - Da.
De ce o fac?
Pentru că te simţi fantastic.
Mai bine decât te-ai simţit vreodată. Ca în rai.
Dar apoi te trezeşti... în iad.
Ne vedem aici după ce termini,
îmi dai banii şi-ţi dau nişte marfă bună.
Nu! Ştiu că n-ai încercat să furi de la mine!
Ne întâlnim aici când ai terminat.
Lucrai pentru Penton şi el te-a agresat sexual?
- Nu vreau să vorbesc despre asta! - L-ai acuzat şi apoi ai retras plângerea.
De ce? Te-a speriat? Nu, te-a plătit să taci.
Sigur, iar acum banii s-au cheltuit, tu nu vrei să te duci,
aşa că îl trimiţi pe Jason şi ceri puţin mai mult?
- Nu! - Să câştige mai mult.
Nu! A primit un telefon, o căsuţă vocală
şi nu mi-a spus la început. Credea că vocea omului sună ciudat.
N-a vrut să meargă pentru că se gândea c-o să fie rănit.
- Dar eu l-am făcut să meargă! - Un străin?
Da. A spus doar "Market Corner, diseară la 22:00, 100 lire."
- Jason a dat anunţ? Aşa făcea afaceri? - Nu, lucra pe străzi.
- Cineva a dat numărul lui acelui tip. - Acel cineva eşti tu?
- Sau dl. West? - Taci! Nu l-am trimis în capcană.
Nu e vina mea! Nu mi-a spus nimeni c-o să fie ucis!
- Ce se petrece? - Nimic, mulţumesc.
E mort! E mort şi nu-i pasă nimănui...
- Îmi pasă ce... - De mine?!
Nimănui nu-i pasă de mine!
El era singurul!
Ne laşi un moment?
Da.
Dacă intrăm într-un program, un program de reabilitare...
- Nu merge! Am încercat. - Eu nu. S-ar putea...
- Nu! Îţi spun eu, am încercat! - Ai putea să mai încerci.
- Te străduieşti mai mult. - Mai mult?
Să încerci tu mai mult! Haide, străduieşte-te să vezi dacă merge!
Să-ţi aduc ceva?
Da...
Am nevoie de... puţin.
Doar să pot dormi.
Închid ochii şi îi văd faţa, iar atunci...
am nişte crampe şi e...
Gata, gata.
Te rog, Rosa, trebuie să fie ceva pe aici, ceva puternic.
- Ca morfina. - Aici nu e spital.
- Am un număr... - Nu pot s-o fac.
- Ţi-i dau înapoi, jur! - Nu e vorba de bani, bani îţi dau.
Poţi să alungi durerea.
Ai ceva de scris? E... 0779...
- Ai hârtie?! - Nu pot. Nu pot să te ajut.
Să nu îndrăzneşti! Îmi aminteşti de fratele meu,
ceea ce e şi bine şi rău.
Bună, Rosa.
- Aţi ascultat? - Da.
Nu l-ar ajuta, să ştii.
Ştiu, Eve! Nu sunt copil, înţeleg!
El crede că marea lui iubire zace la morgă.
Se păcăleşte. Singura lui iubire e heroina. Aşa că, da,
da, poate c-ar trebui să-i dai puţină, pentru că tu nu-l poţi salva.
Nimeni nu poate.
Tu să încerci mai mult!
Tu să încerci! Dacă mă iubeşti, te duci.
- Vreau să faci asta pentru mine. - Bine, am s-o fac.
Te întorci imediat.
Dar părea să fie cam ciudat.
Te iubesc.
Ne vedem mai târziu.
N-o să-ţi mai cer, îţi jur!
Eve, priveşte.
Penton are hepatită B.
Sam, trezeşte-te.
Poftim. Cinci de zahăr.
Tu şi Jason mergeaţi împreună la centrul de primire?
N-am mai fost de câteva luni.
Nu vreau să dau peste West.
Poftim?
Aşa am primit slujba.
L-am întâlnit la centru şi... am început să vorbesc cu Penton
iar el mi-a oferit de lucru.
Penton a fost acolo? La centru?
Da, mai face vizite din când în când. Nu spune cine este.
- I se permite să... - Treacă pe acolo? Da.
El finanţează centrul.
Hale, Penton e mai bolnav decât am crezut.
- Exact asta voiam să spun. - Nu, are hepatită B.
- Se transmite pe cale sexuală? - Nu exclusiv.
Eve, ce naiba, Jason a avut, Penton o are,
iar medicul lui nu ne-a spus. Şi fobia... ce mizerie!
Vrei să ştii unde l-a cunoscut pe Penton? Du-te şi întreabă-l pe Sam.
Ştim că tu îi recrutezi. Sau să-ţi spun "servitor"?
Frumoasă mişcare. Finanţezi centrul de primire,
îi aduni pe cei vulnerabili, copiii cărora n-o să le ducă nimeni dorul.
Despre ce vorbeşti?
- Îi e teamă de contactul cu oamenii? - Da.
Excepţie făcând, desigur, drogaţii, vagabonzii, băieţii...
- Face o excepţie pentru centru. - Ca să-i poată alege?
Asta e numai în mintea ta!
Acele vizite sunt inocente, complet nevinovate.
El nu e aşa. E excentric, da, dar nu în felul ăsta.
E la fel ca mulţi alţi bogaţi... vrea să dea ceva în schimb.
Să ajute săracii?
- Da, îl face să se simtă... - Bine? Bine!
Atunci hai să vorbim cu el.
Opreşte-te!
- Cu ce ştiu, vă pot aresta pe amândoi. - Nu e aşa cum pare, jur.
Dl. Penton nu l-a atins niciodată.
Nici n-a văzut cadavrul. Eu l-am găsit.
- Tu l-ai găsit? - Da, îngropat lângă rododendroni.
Îi ieşea un picior la suprafaţă.
Am făcut ce era decent... l-am îngropat cum trebuie.
Decent? Lucrul nevinovat, prietene, era să chemi poliţia.
A trebuit să protejez intimitatea dl. Penton.
- Şi cine l-a ucis? - Mi-ar plăcea să ştiu.
Cineva a venit aici cu maşina pentru a scăpa de cadavru.
Singura crimă de care sunt vinovat este că n-am raportat poliţiei.
Ai vrea tu! Să nu pleci nicăieri.
Bună încercare. Mărturiseşti o crimă mai mică pentru a părea cinstit. Bun.
Deci n-ai să-l torni pe Penton. Poate o face doctorul.
Le face bine conturilor din bancă să-l protejezi pe Penton.
Eşti om cu familie. E macabru ce fac ei, folosesc centrul să...
Aş vrea să vă ajut.
Cine va urma? Poţi trăi cu aşa ceva pe conştiinţă?
Mulţumesc, dragă.
Mulţumesc.
Crezi că ăştia sunt copacii, ceea ce vezi?
- Dar mai sunt şi rădăcini. - Da.
Te simţi bine? Ţi-e frig? Vrei să ne întoarcem?
Credeam...
că poate e bine.
Poate l-a luat cineva acasă, cineva care l-a plăcut
şi de aceea... de aceea nu s-a mai întors.
Ţi-ar fi făcut el ţie asta? Te-ar fi părăsit aşa?
Nu.
Asta aş fi făcut eu.
Nu era bine! N-a vrut deloc să meargă, dar eu l-am obligat!
El voia să renunţăm amândoi la droguri, dar eu n-am vrut!
Nici n-am vrut să încerc! El ar fi făcut orice pentru mine!
Atunci fă şi tu pentru el.
Era atât de bolnav. Aş fi vrut să meargă la medicul de la centru, dar n-a vrut.
- A zis că are... nu ştiu ce. - O fobie.
Dar e în regulă, totuşi.
Trebuie să fie un medic bun pentru că îl tratează şi pe dl. Penton.
Dr. Grove?
Şi ei nu se cunoşteau? El şi Jason?
- Dar e posibil să-l fi văzut acolo? - Nu văzut ca la medic.
Doar l-a privit.
Da.
Aşteaptă puţin.
Trebuie să fie foarte greu pentru tine...
Scuze.
Pentru că e atât de singur, îi e teamă să aibă încredere în cineva, dar are în tine.
Doar nu suntem fraţi. Este o relaţie profesională, o tranzacţie.
- Fără afecţiune? - Afecţiunea e supraevaluată.
În percepţia lui, Penton a căutat şi a găsit alte satisfacţii...
să facă bani, să clădească putere, s-o folosească.
- Poate că e suficient. - Hale.
Trebuie să răspund.
Colegul tău... e foarte pornit, se luptă cu dârzenie.
Da, luptă ceva!
Poate că Penton nu are nevoie de ce avem noi, bieţii muritori.
Nu jinduieşte după atingerea oamenilor.
Dar câteodată lucrurile pe care le... negăm,
lucrurile pe care le detestăm, sunt dorinţa noastră cea mai ascunsă. Nu sunt
ceea ce încercăm să înăbuşim sau să ascundem?
Sexul cu un băiat dependent de droguri şi bolnav.
Teamă şi dorinţă.
O constrângere să faci ceva interzis, lucru care se dovedeşte irezistibil.
Eşti medicul, nu preotul lui.
Dacă ai şti că a făcut ceva îngrozitor, datoria ta ar fi să...
Să-l trădez, da.
Dar nu am această cunoştinţă.
Doctore?
Avem un tânăr la fermă care are nevoie de îngrijire medicală.
Mă întreb dacă vrei să vii cu noi să-l vezi. Nu durează mult.
Sigur.
Va fi interesant de văzut locul.
Deci...
Grove...
îl vede pe Jason la centrul de primire,
îi ia numărul de telefon din fişele lui Margot
şi îl sună.
- Apoi vine şi îl ia cu maşina. - Da.
Şi îl duce lui Penton.
Poate.
Am să-l sun pe Mike,
să-i spun să vină aici.
- Chiar că e o fermă! - Da, este.
Dr. Grove, vrei să-mi dai mobilul şi cheile, te rog?
De ce?
Nu te putem lăsa să furi viermii şi să fugi, nu-i aşa?
Nu, glumesc. Regulile Home Office, mi-e teamă.
Doar cât stai aici.
Laboratorul e pe acolo.
Ce crezi?
Uimitor. Nu ţi-ai da seama că e aici.
E umil, dar pentru noi e acasă.
Nu privi aici, e dezordine.
Ultima noastră victimă.
- Care a fost cauza decesului? - Încă nu ştim, lucrăm la asta.
- Posibilă sufocare. - Bietul copil.
E ciudat ce devenim.
- Cat de inuman. - Aşa e.
Vă rog să sunaţi mai târziu.
Regret, nu pot să răspund momentan...
- Cu ăsta sunt cinci. - Cinci fire de păr diferite.
Sam. Sam, a venit medicul să te vadă.
Bine.
Cum te simţi azi?
Te-am mai văzut. La centru.
Sigur.
Poţi să-ţi ridici cămaşa?
Respiră adânc.
Încă o dată.
Pare să fie o infecţie respiratorie.
Pentru că stă în frig pe Market Corner.
- Ştii unde e Market Corner? - Market Corner?
Nu.
Da.
- Nu poartă haine bune. - Nu, nu.
Cine nu poartă?
Băieţii, fetele. Toţi copiii.
Aşa e. Pot să-ţi dau o reţetă pentru antibiotice.
Eşti alergic la penicilină?
Bine.
Gata?
- Da. - Te conduc la ieşire.
Biosfere.
- Vocea semăna cu cea de la mesagerie. - Mulţumesc, Sam.
Ultima mostră de păr. Cum stăm cu numărul patru?
- Ai găsit ceva? - Da, poate... doar poate.
Ai fost în maşina lui.
Genial.
Aveţi noroc să aveţi un loc ca ăsta.
Şi o carieră care e un fel de cauză... să te consume.
Nu ai aşa ceva ca medic?
Teoretic.
Dar inima ta nu-i acolo?
Cine ştie unde e inima?
Sigur.
Îţi place să lucrezi la centrul de primire?
Ai de gând să spui că am ascuns şi asta de voi?
Da.
Ar trebui să dezvălui fiecare loc în care am lucrat,
fiecare pacient pe care l-am tratat,
fiecare gând pe care l-am avut?
El a fost în maşina ta.
L-ai dus cu maşina.
Ştim că aşa a fost.
Ai curăţat maşina, nu?
Ţi-a scăpat un fir de păr.
Tu l-ai dus lui Penton.
Ce s-a întâmplat după aceea?
- Penton l-a ucis? - Mi-e teamă că te înşeli.
N-a fost niciodată în maşina mea.
După cum bine spui, lucrez la centru o zi pe săptămână.
De acolo trebuie să fie părul băiatului.
S-a agăţat de haină şi eu l-am dus în maşină.
Incertitudinea.
Chiar trebuie să ajung acasă. Crezi că poţi să-mi dai lucrurile?
Da.
L-ai luat din congelatorul lui?
Da. Părea să fie zmeură, dar e mucus însângerat. Ai găsit ceva?
Ai văzut cum se întâmplă erori judiciare.
- L-ai găsit! - O probă prost interpretată.
Bună?!
- Tu l-ai ucis. - Nu, nu l-am ucis!
Sângele lui e în congelatorul tău.
Nu ştii cum a ajuns acolo?
L-ai sunat, l-ai luat cu maşina.
Nu l-am violat, înţelegeţi? A fost consensual.
Consensual?!
- Bine, o tranzacţie. - Şi uciderea lui?
- Şi asta a fost consensuală? - A fost un accident.
N-am vrut să-l ucid.
Nu sunt... vreun monstru.
Doar că... l-am dorit.
I-am luat numărul din biroul lui Margot.
"Va veni? Va veni?"
L-am văzut cât de fragil şi disperat era.
Nu mă privi.
Tu eşti şeful.
Urcă în spate.
Ştiu. Ca fiinţă umană, ca medic...
trebuia să încerc să-l ajut.
Trebuia să-l duc la spital.
Trebuia să-i dau bani fără să facă nimic.
Dar şi eu eram disperat.
N-am putut să mă abţin... nu m-am putut abţine.
Trezeşte-te. Vrei să faci nişte bani?
Da? Nu mă privi!
Dă jos pantalonii. Faţa în jos.
Nu ştiu ce am făcut.
Trebuie să fi... să-i fi presat faţa de scaun.
Şi s-a sufocat.
Eram pe cale să pierd totul.
Slujba, casa, copiii.
Eram...
- Eram pe cale să le ruinez viaţa. - Un coşmar.
Trebuia să scap de cadavru.
N-am putut să-l arunc acolo. Prea multe camere, putea să mă vadă cineva.
Nu ştiam ce să fac.
Nu folosim prea mult congelatorul acela.
I-am spus soţiei că nu ştiu ce-am făcut cu cheile.
Mi-a dat timp să mă gândesc.
Ideea mi-a venit a doua zi când am fost la Penton.
Era un loc ideal pentru îngropat.
Nu vin oameni să-şi plimbe câinii şi nimeni n-avea să sape acolo.
L-am consultat pe Penton şi... când am plecat,
m-am oprit la plantaţia de rododendroni şi l-am îngropat.
N-am făcut o treabă foarte bună.
Dar...
Dar am sperat că totul se va rezolva.
Apoi ai plecat.
- Cum te-ai simţit? - Îngrozitor.
Oribil. Vinovat.
Şi uşurat.
Apoi West a găsit cadavrul şi l-a făcut să dispară.
Aşa am crezut.
Alo?
Eve, trebuie să vii aici.
Bine.
- Ce este? - Priveşte.
Am făcut culturi pentru probele de sânge şi mucus din congelator.
Priveşte bacteria.
- Este pneumococ. Avea pneumonie. - Era în stare critică.
Cred că trecerea din aerul rece al nopţii în maşina caldă
- ... a accelerat procesul. - Plămânii s-au umplut cu lichid.
- Şi asta l-a ucis. - Nu, nu, nu. Grove l-a ucis.
Nu, Grove crede că l-a ucis, dar nu e aşa. Nu l-a ucis nimeni, a murit.
Ascultaţi...
Ascultaţi, avem mărturisirea omului.
Juraţii îl vor condamna!
- Da, dar dovezile... - Poate omor, măcar omor prin imprudenţă.
- Da, dar probele... - Taci!
De ce a trebuit s-o găseşti? Tu ai găsit-o?
Îmi pare rău.
Bună treabă. Foarte bună.
E uimitor.
Era pe moarte.
Trebuia să-l duci la spital. Puteai să-i salvezi viaţa.
Mi-e teamă că era deja prea târziu... din nefericire.
Este opinia ta medicală?
Nu sunt mândru de ce am făcut.
Ceea ce arată, cred,
că eram într-un fel de cădere psihică.
Datorată stresului şi muncii îndelungate.
Înţeleg.
Deci tu eşti victima inocentă în toată povestea.
- A fost un moment de nebunie. - Crezi că soţia ta o să creadă?
Ştiţi ceva?
Ea crede multe.
E foarte bună la aşa ceva.
De ce anume mă acuzaţi?
Faptul că n-ai raportat un deces în conformitate cu legea.
Deci nu voi fi reţinut în arest preventiv?
Pot să merg acasă?
Astăzi?
Fantastic.
Niciun rău produs.
Deci maleficul tău domn Penton este nevinovat.
De crima asta.
În afară de agresiunea sexuală inventată de Sam ca să fie plătit.
A durat ceva până am scos-o de la el.
- Cine s-ar fi gândit că un drogat minte? - Surprinzător.
Bietul domn Penton.
Ei, n-aş merge chiar atât de departe. Ascultă... chestia de acum.
- Ai mâinile legate? - Da.
Acuzarea a fost foarte clară...
sunt aici ca martor expert pentru a explica mecanismul morţii lui, pneumonia,
nu să intru în detalii.
Ambele părţi au fost de acord să nu se facă public.
Deci nu va fi dezvăluit, probabil va primi o amendă. Minunat.
Nu l-a ucis el, asta e sigur.
- Este un adevăr ştiinţific. - Da.
- Dar nu e singurul tip. - Ştiu.
Pneumonia netratată, în ultimele stadii, provoacă insuficienţa organelor.
Aceasta împreună cu şocul schimbării de temperatură
de la frigul străzii la căldura din maşina dr. Grove,
au făcut ca plămânii băiatului să se umple cu lichid, împiedicându-l să respire.
- Şi grăbindu-i moartea. - Când spuneţi "băiat", spuneţi...?
Jason Quinn.
Avea 18 ani, cred că s-a stabilit, dnă judecător.
- Deci un bărbat, nu? - Da.
- Care a murit din cauze naturale? - Da.
Mulţumesc. Nu mai am întrebări.
Mulţumesc, puteţi pleca.
Dnă judecător, înainte să plec, cred că instanţa trebuie să ştie,
oamenii, cei care l-au cunoscut pe Jason Quinn trebuie să ştie
- ... circumstanţele morţii lui. - Nu!
- Am fost de acord... - Mă scuzaţi!
Cer iertare, dnă judecător, dar şi eu
cât şi oponentul meu am fost de acord să nu...
- ... expunem... - Ce să expuneţi?
Adevărul! Adevărul este
că dr. Thomas Grove l-a luat în maşină pe Jason Quinn cu un singur scop...
propria satisfacţie sexuală.
A văzut că era grav bolnav şi nu i-a păsat.
Chiar şi în acea stare l-a exploatat.
Aşa a murit Jason Quinn,
în mâinile acelui om. Acesta este opusul carităţii,
opusul compasiunii şi opusul a ceea ce este drept.
Vă mulţumesc.
Mersi.
Domnule Penton.
Am ştiut mereu c-o să ne vedem la tribunal.
Bravo ţie!
Când mă gândesc că l-am trimis să lucreze cu copiii de la centru...
Ai invitat vulpea în coteţul găinilor.
Era să scape ca prin urechile acului.
Un străin faţă de el însuşi.
Ar trebui să-mi mulţumeşti.
Lipsa raportării unui cadavru... puteam să te arestez.
- Mersi. - Sigur...
Domnule Penton... îmi pare rău pentru ceea ce am făcut.
Condoleanţe pentru pierderea suferită.
Aşa. Hai să mergem.
N-a fost atât de rău, nu-i aşa?
Dacă la sfârşit tot ce dăruim este eliberare,
să nu mai fim consumaţi de ceea ce ne lipseşte,
asta trebuie să fie consolarea noastră...
şi compasiune într-o anumită măsură.
În episodul următor...
Connor Ryan, scos mort din apă.
Se pare că era căpitanul vasului Patsy Fay, care a fost interzis
pentru trafic de droguri.
- Ce dracu s-a întâmplat acolo? - Ea nu e pe barcă?
Nu.
Sirene irlandeze.
E îngrozit că mama lui se va întoarce la închisoare
şi se pare că acum o legăm de o crimă.
- Mamă! - Parcă l-am rupe în bucăţi.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro