Din episoadele anterioare...
Se spunea despre metamorfi
că îşi pot dobândi puterea doar într-un singur mod.
Trebuiau să omoare un membru al familiei.
Puterea le permitea să se transforme în alţii oameni.
Mă îndoiesc că bunicul tău ne va fi de mare ajutor.
Bunicul meu e un şaman. Are o putere îndeajuns de mare.
- O să-mi fie dor de tine. - Şi mie îmi e dor de tine.
- Pot să te întreb ceva? - Sigur.
Cine naiba e Tara Thornton?
Cine sunteţi?
Ţinta e asigurată.
Cum putem anula vraja pe care ai făcut-o asupra asociatei mele?
Nu ştiu.
Ai auzit-o.
- Ce naiba caută aici? - Aici locuiesc.
El e nenorocitul care te-a vândut lui Russell Edgington.
Îl urăşti pe Eric Northman!
Te rog, nu pleca.
Când ne întâlnim cu el, mă laşi pe mine să vorbesc.
Câteodată poate fi puţin...
Te aşteptam.
Sunt şeful haitei din Shreveport.
Momentan sunt pe cont propriu.
Asta nu-mi convine.
Dumnezeule.
Sunt terminat, Sam.
Câteodată, când mă uit la tine... Simt că totul ar putea merge spre bine.
Nu pot. Hoyt e prietenul meu cel mai bun.
E cumva un vis? Bine atunci.
Eric Northman a fost trimis
pentru a desfiinţa un grup de vrăjitori practicanţi.
şi n-a mai fost văzut de atunci.
Uitaţi-vă ce mi-a făcut!
I-a şters memoria lui Eric şi l-a transformat într-o epavă.
L-ai văzut. Unde este?
Nu îndrăzni să mă minţi! Sunt regele tău!
- Unde e? - La Sookie.
Eşti cel mai frumos lucru pe care l-am văzut.
Doar pentru că nu-ţi poţi aminti altceva.
Bill! Ce naiba?
OpriÅ£i-vÄƒ, amÃ¢ndoi!
Eric, opreÅŸte-te!
- Ce e vampirul ăsta pentru tine? - Este... este regele tău.
Măria Ta. Iartă-mă.
TRUE BLOOD Sezonul 4, Episodul 6
Traducerea şi adaptarea: Ionuţ666 şi Felixuca
www.niftyteam.ro
N-ai niciun drept să faci asta.
Am tot dreptul. Sunt regele lui.
Dar nu eşti şi al meu.
Da, mi-ai arătat destul de clar când m-ai minţit în faţă.
Ai un tupeu groaznic să-mi ţii mie morală despre minciună.
Majestatea ta, indiferent de ce sunt vinovat,
Sookie nu are nicio legătură. Ea doar mă proteja.
Ce emoţionant. Încătuşaţi-l.
Nu opune rezistenţă. Nu trebuie să-i faci rău.
Unde-l duci?
Opreşte-te, Sookie. Nu trebuie să faci asta.
Ai făcut deja prea mult pentru mine.
Da, aşa este.
Despre asta e vorba?
Ai tot umblat şi ţi-ai băgat colţii în fiecare fată din oraş.
Dar când eu vreau să merg mai departe tu îl arestezi?
Poţi să crezi sau nu, dar întreaga mea viaţă
nu se învârte în jurul a ce sau a cui este între picioarele tale.
Nu îndrăzni să-mi vorbeşti aşa!
Am făcut un jurământ să protejez vampirii din Louisiana!
Încătuşându-i cu argint?
Eric e sub controlul necromanţilor. E un pericol pentru toată lumea.
Nu ştii despre ce vorbeşti.
E speriat şi singur. Toată viaţa i-a fost luată.
E un mincinos şi un maestru al manipulării. Ar spune şi ar face orice să fii a lui!
Care e din ele, Bill? E un pericol pentru toată lumea
sau doar se preface ca să mi-o tragă?
Dacă m-ai iubit vreodată, nu-i vei face rău.
E vorba doar de problemele noastre. Problemele vampirilor.
Aşa că pentru prima oară în viaţa ta, te sfătuiesc să nu te amesteci.
Noapte bună, Sookie.
Nu plec fără Eric.
Dacă domnişoara Stackhouse pune piciorul din nou pe proprietatea mea,
vreau să fie arestată pentru încălcarea proprietăţii.
Da, domnule.
Ne-am înţeles?
Nu poţi face asta. Bill!
Haide, domnişoară. Mişcă-te.
E greşit şi ştii foarte bine!
Miroase a mortăciune aici.
Eu sunt.
- Pam? - Bill te-a găsit din cauza mea.
Am dat-o în bară în stil mare. Îmi pare rău.
- De ce te ascunzi sub aia? - Pentru că nu vreau să mă vezi aşa.
- Dă-o jos. - Nu.
Sookie mi-a spus că sunt creatorul tău. Îţi ordon.
Vrăjitoarea, Lafayette, târfa aia de verişoară a lui
şi prietenul lui mi-au făcut asta.
- Cine e Lafayette? - Las-o baltă.
Pot simţi cum putrezesc. Nu ştiu cât timp mai am.
- Îmi pare rău. Îţi e frică? - Du-te naibii! Bucăţi din mine se desprind.
Sunt furioasă. Nu o să mor aşa.
Trebuie să ieşim de aici
şi să le facem de petrecanie târfelor care ne-au făcut asta.
Nu, nu putem. Regele Bill crede că suntem un pericol pentru semenii noştri.
Lasă-mă să-ţi spun câte ceva despre regele Bill.
E un idiot ignorant, avid de putere şi încrezut
Şi îl urăşti de moarte.
Asta e trădare.
Eric, vino-ţi naibii în fire! Nu eşti loial lui Bill Compton.
Eşti un zeu-vampir viking şi nu te supui nimănui.
Dacă cineva te trage pe sfoară, îi sfâşii ficatul doar cu un singur colţ.
Nu.
Am fost lângă tine peste o sută de ani.
Am călătorit pe tot globul, omorând, regulând şi râzând.
Nu-mi amintesc.
Drăcia naibii! Îţi vei aminti.
Îţi vom recupera viaţa, jur.
Nu o vreau!
Lucrurile pare le-am făcut... nu vreau să mi le amintesc.
Nu vreau să-mi amintesc.
Nu ştii ce vorbeşti.
Nu sunt vampirul pe care-l cunoşti tu.
Nu mai sunt.
Maiestatea ta! Sunt în mijlocul unei conferinţe.
Am vrut doar să te informez
că îi am pe necromant şi pe şeriful Northman în custodia mea.
Serios?
- În viaţă? - Desigur.
O ţinem sub observaţie pâncă când nivelul ameninţării poate fi stabilit.
Aşa cum mi-aţi spus.
Şi Eric?
- Şeriful Northman a fost infectat. - Eşti sigur?
Nu-şi aminteşte nimic în afară de ultimele zile.
Nu ştie ce statut are şi nu recunoaşte Autoritatea.
E extrem de instabil şi... e periculos.
- Vraja nu poate fi desfăcută? - Vrăjitoarea nu cooperează.
Cred că vrea să-l folosească pe şeriful Northman împotriva noastră.
Cu o asemenea armă, poate face multe pagube.
Ce recomanzi?
Cer un mandat pentru a executa moartea definitivă.
Sunt sigură că ţi-e greu să faci asta.
Le voi transmite celor care sunt în măsură şi o să te anunţ.
- Şi Bill... - Da?
Bine lucrat.
Ne vedem la chestia aia despre toleranţă pe 29.
Terry, stinge-o.
Nu se fumează în dormitor.
Scoate-l pe Mikey afară! Acum!
Coby, Lisa, sculaţi-vă! Incendiu!
Mikey?
- Ce se întâmplă? - Unde e mama?
Mikey!
Mike! Unde eşti?
Mikey?
Casa se prăbuşeşte. Să ieşim afară acum.
- Nu-l găsesc pe Mikey. - Mă întorc după el.
Nu! Nu plec fără copilaşul meu!
Mikey!
Îl vreau pe Mikey!
Stai pe loc!
Nu! Mikey!
Mamă! Mamă, e aici!
Arlene.
L-am luat noi!
Uită-te.
Era deja afară când am ieşit noi.
Mikey.
Slavă Domnului şi pruncului Iisus că eşti bine.
- Cum naiba a ajuns aici? - Nu ştiu. Stătea în grădină.
Jucându-se cu păpuşa aia veche şi urâtă.
Deci... a izbucnit din nimic?
Haide, Arlene. Nu spun că a fost vina ta.
- Încerc să înţeleg ce s-a întâmplat. - Ştiu.
Cel puţin sunteţi toţi bine. Asta e tot ce contează, nu-i aşa?
Da.
Fantoma fostului meu logodnic criminal în serie
tocmai a încercat să ne omoare în timp ce dormeam.
Ne simţim minunat.
Îmi pare rău în legătură cu toate astea, Sam.
Nu, e în...
Ascultă aici, stăpân al mlaştinii.
Dacă aflu că ai pus viaţa verişorului meu în pericol
zgârcindu-te când a fost vorba să iei alarme de fum şi căblăraie...
Am înlocuit toată instalaţia electrică anul trecut, Andy.
O să caut prin dărâmăturile astea cu penseta.
Dacă descopăr şi un scaun de toaletă care nu e conform standardelor,
atunci vei avea al naibii de mult de plătit.
M-am cam săturat să suport toate rahaturile tale.
Oamenii ăştia au pierdut tot.
Planul meu de ieşire la pensie tocmai s-a dus pe apa sâmbetei.
Nu ştiu ce se întâmplă cu tine,
dar dacă nu taci naibii din gură şi-ţi mai baţi joc de mine,
o să mă transform într-un doberman şi o să-ţi rod faţa.
Atunci o să chem Protecţia Animalelor să te eutanasieze.
Şerifule? Poţi să-mi dai o mână de ajutor?
De obicei nu cer ajutorul nimănui, dar acum chiar mi-ar prinde bine.
Ăsta e mai greu decât pare.
Lupta cu infractorii. E un antrenament al naibii de bun.
- Unde vrei să-l pun? - În camionul ăsta de aici.
- Vrei să te ajut? - N-ai trecut prin destule azi.
Băieţii tăi sunt bine?
Da, au fost la tatăl lor aseară, slavă Zeiţei.
Dar tu? Ai un loc unde să te duci?
Întotdeauna aterizez în picioare.
Mulţumesc, şerifule.
Andy.
Mulţumesc, şerifule Andy.
Data viitoare când eşti la Merlotte, îţi fac cinste cu un cheeseburger.
Ca o întâlnire?
Nu mă gândeam exact la asta pentru că tocmai mi-a fost arsă casa.
Da. Îmi pare rău.
Am interpretat greşit semnele.
Ştii ce? Sigur. De ce nu?
Atunci e o întâlnire.
Serios?
La Merlotte? Eu şi cu tine?
- Da, de ce nu? - Da.
Bună, Tommy.
Casa lui Terry şi a lui Arlene e distrusă.
Casa lui Holly o să aibă nevoie de luni de reparaţii.
Rahat. Vin acum.
Nu.
N-ai ce să faci.
Dar eu o să fiu aici toată ziua şi vreau să deschizi barul în locul meu.
Crezi că te descurci?
Orice ai nevoie.
E lună plină la noapte.
O să mă întorc la timp ca să alerg cu tine. Bine?
Bine.
- Vom trece peste asta, Tommy. - Da. Ne vedem diseară.
Du-te naibii.
Limbă de capră. Pentru micul dejun?
Miroase a... bine făcută.
Mulţumesc pentru ospitalitatea oferită, bunicule.
Suntem aici pentru că avem probleme.
Avem nevoie de protecţie.
Ai fugit de lângă mine în urmă cu 20 de ani
şi acum te-ai întors în genunchi, implorând pentru ajutor.
Unde naiba îţi e mândria?
Câteodată sunt lucruri mai importante decât mândria, bunicule.
Adu-mi o jertfă şi mai vedem.
Alo? E cineva acasă?
O caut pe Tara Thornton.
Ei bine, ai găsit-o.
- O poveste lungă. - Atunci ar fi bine să mi-o spui.
Crescând în oraşul ăsta, oamenii se uitau la mine
şi ştiu la ce se gândeau: săraca Tara Thornton.
O să ajungă la fel ca mama ei. Beţivă. Nebună. Singură.
Anul trecut, după toate rahaturile care s-au întâmplat,
văicăreala, ura care se acumula în interiorul meu şi ştiam că au dreptate.
Aşa că ai fugit. Şi ai crezut că nu o să aflu.
N-am gândit.
Nu pot să-ţi spun cât de bine m-am simţit.
Să fac orice, să fiu oricine.
Aşadar, femeia cu care am trăit,
căreia i-am spus toate secretele în ultimele şase luni
cine a fost?
Tot ce mi-am dorit eu să fi fost.
Am crezut că dacă te fac să crezi în ea,
poate că şi eu aş putea.
Mă bucur pentru tine, Tara Thornton.
Oricine dracu eşti.
♪Mă bucur că am fost o vacanţă plăcută de la viaţa ta.
Ştii doar că n-ai fost doar atât.
Nu ai venit tocmai din New Orleans ca să-mi spui să mă duc naibii.
Ai dreptate.
Ar trebui să-ţi tăbăcesc fundul.
Fă ce trebuie să faci.
Aţi sunat la casa ofiţerului Jason Stackhouse.
Dacă e o urgenţă, sunaţi la 911 şi întrebaţi de mine. Pace.
Am probleme, Jason.
E vorba de Bill. A mers prea departe de data asta.
Nu ştiu ce o să facă.
Am nevoie de ajutor şi n-am la cine să apelez,
aşa că oriunde ai fi, te rog, sună-mă.
Sam?
Sam. Ştiu că sunt cea mai proastă chelneriţă din lume.
Îmi pare atât de rău, dar nu pot lucra astăzi.
E o situaţie de viaţă şi de moarte.
- Încă una? - Promit că voi recupera tura.
Ştii ce? Nu te deranja. Eşti concediată.
Poftim?
Nu înţeleg de ce toată lumea
te tratează de parcă ai fi buricul pământului.
De multe ori lipseşti. Iar când îţi faci apariţia,
întotdeauna aduci vreun soi de problemă după tine.
Am spus că-mi pare rău, Sam.
Te-ai gândit că dacă îţi fluturi codiţa blondă şi plângi,
Sam te va lăsa să faci orice. Nu şi astăzi.
Ia-ţi lucrurile şi şterge-o de aici!
Dă-i drumul!
La naiba.
Jimmy! Masa opt nu-i aranjată!
Haide, doar nu e mare ştiinţă.
- Bună, doamnelor. - Bună.
Sam Merlotte.
- Cum e prânzul? - Bun.
- Pot face ceva pentru voi? - Nu ştiu, poate.
Mă întorc imediat.
Sunteţi bine, doamnă Fortenberry?
Fratele ăla de nimic al tău şi-a împachetat lucrurile şi m-a părăsit.
Ţineam la el ca la propriul meu fiu. Iar el m-a părăsit, aşa cum fac toţi.
- Sunt sigură că Tommy a ţinut la tine. - Nu ţinea la nimeni decât la el însuşi.
Am încercat să-l învăţ să citească. Ce pierdere de timp.
Băiatul ăla e mai prost ca o găleată cu scuipat şi la fel de folositor.
Acum ştiu de ce l-ai împuşcat.
Dacă-l vezi pe Tommy, spune-i că e mort pentru mine.
Şi îmi vreau Biblia înapoi.
Bun de nimic fratele tău.
Jason? Eşti aici?
La naiba, Sookie. Ce naiba cauţi aici?
Lasă-mă în pace. Pleacă de aici.
Te pot auzi, Jason.
Dar, Sook, nu-i un moment potrivit.
- N-ai primit niciunul din mesajele mele? - Nu.
Pentru că sunt în mijlocul unei investigaţii secrete a poliţiei.
Aşa că vreau să te depărtezi de uşă.
Să ieşi din casă şi să nu te mai întorci. Ai înţeles?
Andy mi-a spus că n-ai venit la serviciu de câteva zile. Aşa că intru.
Nici să nu...
Dumnezeule.
Trebuia să fi ştiut.
- E o chestie sexuală, nu-i aşa? - Nu. Nu te apropia!
- Iar iei V? - Nu!
La naiba, ascultă-mă! Ieşi de aici. Acum.
Nu eşti în siguranţă Sook, vorbesc serios. Sunt... sunt periculos.
Bine, ascultă.
Am avut o dimineaţă nasoală şi răbdarea mea s-a cam dus,
aşa că o să-mi spui ce naiba se întâmplă aici,
sau o să aflu singură din capul tău. Alegerea e a ta.
Cred... că mă transform într-o vârco-panteră.
- O vârco-ce? - Panteră.
E ca un... vârcolac, doar că e o pisică a naibii de mare.
Am fost muşcat şi... alte lucruri de fosta mea prietenă psihopată
şi un trib de vârco-pantere.
Şi mi-au spus că o să mă transform într-una când o să fie lună plină.
- Aşa că te-ai încătuşat de pat? - Da.
Dar dacă te transformi într-o panteră, nu vor cădea cătuşele?
Rahat, nu m-am gândit la asta.
Ascultă-mă, Sookie. Trebuie să pleci. Acum.
Pentru că nu o să mi-o iert niciodată dacă-ţi sfâşii capul.
- Nu inventezi asta, nu-i aşa? - Nu.
Dumnezeule. Jason. E în ordine.
Dragule! Ai venit mai devreme.
Ţi-am adus prânzul.
El ce naiba caută aici?
Am început cu stângul. Asta nu-i vina lui Debbie.
Are dreptul la un loc în haita noastră.
Te-ai alăturat haitei lui fără să vorbeşti cu mine?
Ştiam ce vei spune.
Cam atât cu sinceritatea?
Ieşi din casa mea.
Ascultă.
Înţeleg dacă n-ai încredere în mine.
După tot ce s-a întâmplat cu stăpânul haitei tale din Mississippi,
la naiba, nu te învinovăţesc.
Să lase un vampir să-i conducă lupii,
să devină dependent de sânge, ăsta nu-i un lider.
Iar Debbie mi-a spus că tu ai fost singurul
care ai avut curajul să-l înfrunte.
Debbie trebuie să-şi ţină gura.
În regulă.
Nu vreau să vă certaţi din cauza mea.
Şi îmi pare rău că te-am luat cam tare seara trecută.
Dar sunt vremuri grele pentru semenii noştri.
Iar haita asta are nevoie de un lup ca tine, Alcide.
Iar eu sper să te mai gândeşti să ni te alături.
Ne vedem diseară, Debbie?
Aşteptam momentul potrivit să-ţi spun.
Nu te-ai schimbat deloc.
Când vieţile noastre reveniseră la normal a trebuit să strici totul!
Am nevoie de socializare. Izolarea nu mă ajută cu alcoolismul.
Nu ştiu pe altcineva aici decât pe Sookie şi mă urăşte.
Mă ai pe mine. Suntem împreună. Am crezut că asta ai vrut.
Asta vreau. Dar nu e tot ceea ce vreau.
Asta s-a întâmplat şi înainte. Erai totul pentru mine.
Iar când te-am pierdut, am pierdut totul.
Şi mi-am ieşit din minţi.
Am nevoie de asta, Alcide.
Haita se metamorfozează diseară pentru luna plină.
Vino cu mine, te rog.
Te rog.
Ajută-mă, spirite, te implor. Nu îi pot înfrunta singură.
Nu ştiu cum.
Ajută-mă. Îmi e atât de frică.
Ţi-am văzut suferinţa. Dar nu-i putem lăsa să câştige.
Salvează-mă.
Foloseşte-mă. Răzbună-te!
Dumnezeu te priveşte.
Nu trebuie să lăsăm o vrăjitoare în viaţă. Cuvintele lui, nu ale mele.
Luis, teme-te doar de dulceaţa sângelui. Fă-o să ţipe.
Uită-te în ochii lui plini de ură şi sfidare.
Nu-i este frică de tine, Luis. Fă-o să ţipe.
Ţipă! Vrăjitoare!
Vei arde în focurile Iadului.
Ţine minte cuvintele mele, vei arde pentru asta.
Demon din Iad!
Creatură a morţii.
Demon din Iad!
Creatură a morţii.
Focul îţi va lua răsuflarea!
Soarele!
Creatură a morţii.
...răsuflarea!
Creatură a morţii!
Focul îţi va lua răsuflarea!
Marnie.
Am văzut păsări, iepuraşi, şopârle, un şobolan şi un afurisit de coiot.
Putem să ucidem ceva şi să terminăm odată?
Ţi-am zis. Sacrificiul trebuie să vină la noi.
Ce-i?
Să văd dacă pricep bine.
Aşteptăm ca o fiară să vină la noi şi să se ofere să moară?
- Cam aşa ceva. - Iubitule!
Bunicul tău e în casă, liniştit, la căldurică,
râzând de prostia noastră.
Asta-i doar o glumă bolnavă prin care te pedepseşte.
Crezi că nu ştiu? E un nenorocit rău şi sadic.
Toată viaţa am luptat ca să nu ajung ca el.
Dar dacă ăsta-i preţul ca să te ţin în siguranţă,
atunci asta voi...
...face!
- Nu pleca! Îmi pare rău... - Taci!
Să tac? Du-te naibii!
- Uite-l că vine. - Ce vine?
- Eu nu... - "Cascabel".
Ce naiba e asta?
Drăcia dracului!
Un şarpe cu clopoţei.
Bună, şerpişorule! Bună!
În clipa când îmi creşte blana, vreau să mă împuşti în cap.
- N-o să te împuşc. - Ai promis!
Am promis că voi avea grijă de tine.
Ce crezi că înseamnă asta? Că-mi schimbi nisipul pentru caca?
Sook, o să am gheare şi... dinţi uriaşi. Te-aş putea sfâşia!
- N-o vei face. - N-ai de unde şti.
N-am reuşit niciodată să mă prea controlez. Haide!
Eşti fratele meu. Chiar de-ai fi vârcolac...
- Panteră. - Aşa-i.
Cum reuşesc să pricep şi eu ceva, apare mereu ceva nou.
Până la păţania lui Eric,
credeam că vrăjitoarele există doar în basme.
Sau la magazinul de goth, cel cu streci cu pentagrame.
- Înfricoşător! - Dar e şi o parte bună.
Măcar nu vei fi singur. Nu prea mai cunosc oameni normali.
Mie îmi place să fiu un american absolut normal.
- Nu vreau să fiu o ciudăţenie. - Ca mine.
- Nu asta voiam să spun, Sook! - Ştiu.
Mai toată viaţa, când îmi spuneam rugăciunea, noaptea,
îl rugăm pe Dumnezeu să fiu normală.
Apoi mi-am dat seama că normalitatea nu există.
Toţi au câte un secret ruşinos sau sunt buni la ceva, fără efort.
Aşa cum eu sunt super bun la sex şi la tras cu arma?
Dar nu lucrurile astea ne definesc.
Contează cum le folosim.
- Ştii ce vreau să spun? - Da... Nu prea.
Nu poţi fugi de ce zace în tine.
Dar poate fi o binecuvântare, dacă o laşi.
Şi-ţi voi fi alături, să te ajut cu orice pot.
În alt fel decât împuşcându-te în cap.
Cred că oricine are o limită.
- Îmi aduci încă una? - Imediat!
Ţi-e foame? Îţi fac o friptură.
Jason?
La naiba!
Jason!
Ultima oprire din turul cu ghid
este luxul în care trăieşte Tara Thornton.
Magherniţa unde am lucrat. Merlotte's Bar and Grill.
Nebunie pe tavă, şapte zile pe săptămână.
- Ia te uită cine-i aici, frăţioare! - Ţi se potriveşte.
Ştii că nu-i un compliment, da?
De ce nu? Pare confortabil. Şi prietenos.
Nu te lăsa păcălită!
Tara...
Cu ce vă servesc în seara asta?
Asta nu-i masa lui Arlene?
Arlene şi Holly şi-au luat liber. Sam m-a pus să servesc la mese.
Sunteţi primii mei clienţi.
Vrem două beri Corona. Cine a pregătit azi sosul chili?
Terry sau Big John? Dacă e făcut de Big John,
mai bine... ne abţinem.
- Ce naiba... - Ţi-am zis.
Nici n-am ajuns de cinci minute. Ai naibii vampiri!
Bună!
- Aşteaptă! Stai puţin! - M-am săturat să aştept.
Am făcut nişte greşeli tâmpite, dar asta nu-i printre ele.
- Te cunosc, Sam. - Ba nu.
- Ştiu că nu eşti perfect. - Da.
Dar eşti un om bun. Şi onorabil, şi sexy ca naiba.
Şi am vrut să fac asta din ziua când ne-am cunoscut.
- Cum să te refuz? - N-o face.
Sunt ofiţer de poliţie! Şi vârco-panteră! Înapoi!
Jason!
Jess?
- Ce naiba cauţi aici? - Ţi-am mirosit frica.
- Poftim? - Pentru că ţi-am dat sângele meu.
O parte din mine e încă în interiorul tău şi...
oricând te voi putea găsi şi salva.
- E mişto, nu-i aşa? - Nu.
Se întâmplă destule în mine. Nu-i nevoie să fii şi tu acolo.
E clar că intri în panică. Probabil trebuie să te salvez.
Nu... Mi s-a părut că aud ceva din pădure.
Probabil sunt oposumi, ratoni...
- Faci mişto? E lună plină. - A, da.
Pe-aici e plin de chestii supranaturale.
Nu eşti în siguranţă aici, de unul singur.
Nu-s în siguranţă nicăieri.
- Din cauza fazei cu vârco-pantera? - Ce? De unde ştii?
Jason, ai ţipat destul de tare încât să te audă toată parohia.
Ei, drăcie!
Muşcăturile alea pe care le-am vindecat...
- Asta ai păţit? Ai fost transformat? - Da.
- E posibil aşa ceva? - Nu ştiu!
Nu ştiu. Nu cred.
La naiba! Ce-mi bate inima! Nu pot să respir!
Nu mă pot concentra.
- Ia loc, haide! - Totul se învârteşte cu mine!
Bun. Concentrează-te asupra respiraţiei, bine?
Aşa. Bine! Imaginează-ţi un loc frumos.
Sau ceva care te face să te simţi fericit şi în siguranţă.
Bine. În regulă.
Bine.
E-n regulă? Te simţi mai bine?
Da. De unde ştii să faci asta?
Mama păţea asta mereu.
- Mama ta era vârco-panteră? - Nu... Avea atacuri de panică.
Se făcea că nu-l vede pe tata cum ne bătea de ne suna apa-n cap.
Probabil era stresant.
Ei bine... Ar trebui să te întorci la Hoyt.
Sau la muncă. Mă rog. Eu sunt bine.
Noaptea când am fost transformată
a fost cea mai înfricoşătoare din viaţa mea.
Nu te las să treci singur prin asta.
Jason! Jason!
Te rog, vino acasă! Ne descurcăm noi cumva!
Jason?
Bună, Sookie! Te-am speriat?
- Ce cauţi aici, Debbie? - E cu mine.
Ne duceam să ne întâlnim cu noua haită.
- Alcide. - Putem avea încredere în ea.
N-ar trebui să cutreieri singură. E lună plină.
- Nu ştii ce mişună noaptea pe aici. - Nu mai spune!
- Iar l-ai pierdut pe Eric? - Nu. Adică...
- Da. E complicat. - Vârco-pantere.
Sunt ca vârcolacii, dar sunt feline?
Te rog, spune-mi că nu ne-a comparat cu mâţele!
Scuze. E greu să ţin minte cine cu cine se urăşte.
Fiecare stă cu specia lui.
Dar unele specii au în comun mai multe decât ar recunoaşte.
- De ce întrebi? - Cum ajungi vârco... ceva?
N-ai cum.
Dacă nu cumva un părinte sau ambii nu au sângele pur.
Dacă aş fi muşcată... Nu neapărat eu...
Ci dacă oricine ar fi muşcat...
Un om nu se transformă, dacă asta întrebi.
E o chestie ereditară, nu un virus.
- Eşti sigur? - Îmi spui care-i treaba?
M-ai ajutat deja mai mult decât ai habar.
Duceţi-vă şi transformaţi-vă. Omorâţi vietăţi.
Faceţi ce fac vârcolacii. Mă ocup eu de asta.
Cred că Sookie ne spune că se descurcă singură.
Haita aşteaptă. Hai, iubire!
A fost altfel... decât mă aşteptam.
- Ce înseamnă asta? - Nu-i un lucru rău.
A fost de parcă abia ne-am întâlnit. De parcă am fi fost străini.
E interesant!
- Probabil e de la luna plină. - Da, probabil.
Trebuie să ne transformăm.
Corbi. Ce zici? Sau vulturi.
Vom zbura sub lumina lunii.
Cred că-i vremea să pleci.
Eşti bine? Am zis eu ceva?
Ai obţinut ce voiai, nu? Atunci, du-te!
- Ce naiba te-a apucat? - Pe tine ce te-a apucat?
Ţi-am zis să ieşi, aşa că ieşi naibii afară!
Du-te naibii, Sam Merlotte! Nenorocit ţăcănit!
- N-o să se întâmple nimic. - Poftim?
Nu mă transform.
Ticăloşii ăia sunt aşa de proşti,
că nici măcar o vârco-panteră nu pot face aşa cum trebuie.
- Pari chiar dezamăgit. - După toate astea, e o dezamăgire.
Dacă...
Dacă ai putea fi din nou ca înainte, ţi-ai dori asta?
Nu.
Să nu mă înţelegi greşit. Nu-i uşor.
Nu văd niciodată soarele şi mereu mi-e foame.
Am sentimentele astea, pornirile şi...
nici eu nu le prea înţeleg, dar... e interesant.
Sunt iute şi puternică. Nimeni nu-mi poate face rău.
Miros şi simt gusturi cum nu credeam că e cu putinţă.
E greu de explicat, dar lumea mea era tare limitată.
Şi acum... n-are limite.
În copilărie, alături de Sook,
mă săturasem să o încasez că-i ţineam partea la şcoală.
Dar o parte din mine mereu se întreba ce are ea aşa de special.
De ce nu putem fi în locul ei?
Jason, tu erai un mare fotbalist, nu?
Da.
Hoyt mi-a zis că te-ai culcat cu toate fetele frumoase din zonă.
Uită-te la tine!
Cum să nu te consideri special?
Da, ai dreptate.
Uneori vorbeşte gura fără mine şi n-am idee ce spun.
- Jason, aşteaptă! - Mersi că mi-ai purtat de grijă.
N-o să mă transform în vârco-panteră.
Sunt Jason Stackhouse, cel obişnuit.
- Da. - Amicul iubitului tău.
Da... M-am bucurat că am vorbit.
Şi eu.
Am putea să nu-i zicem lui Hoyt despre asta?
Da, asta voiam să zic şi eu.
- Bine. - Nu vrem să-şi facă griji.
Nu vreau să se sperie fără motiv.
- N-are de ce să-şi facă griji. - Atunci...
Noapte bună, Jess!
Noapte bună, Jason.
- Maiestate. - Înţelegi de ce eşti aici?
Mi s-a zis că am fost fermecat de un necromant.
- Şi că m-am cuplat cu omul tău. - Sookie nu-i a mea.
- Dar o iubeşti. - N-are importanţă.
Eşti aici, şerifule Northman,
pentru că mi s-a ordonat să-ţi pun capăt vieţii.
Ai ceva de zis?
După descendentul meu, am fost...
sunt un bărbat care niciodată nu ţi-a respectat autoritatea.
- Nu mă aştept să-mi arăţi îndurare. - Doar nu vrei să mori!
Nu. Dar nici nu vreau să trăiesc aşa.
Vampirul care eram odată mi-e străin.
N-am nimic de zis în apărarea lui.
Îmi voi accepta osânda.
- Dar vreau ceva. - Normal.
Elibereaz-o pe Pam.
În ritmul în care se descompune, nu-i cine ştie ce ameninţare.
Măcar nu pentru mult timp.
- Ce altceva? - Sookie.
Spune-i că m-am născut în noaptea când m-a găsit.
Şi că, mulţumită ei,
am dat piept cu moartea ştiind ce înseamnă să iubesc.
Spune-i că-i mulţumesc.
Încă mai ţine la tine. Am văzut, seara trecută.
După ce nu voi mai fi, sper să vă regăsiţi unul pe altul.
- De ce ai spera una ca asta? - Pentru că merită să fie fericită.
Alături de oricine i-o poate oferi.
Ţi-a luat ceva!
Credeam că ai uitat tot ce te-am învăţat.
Aş vrea să fi putut uita aşa uşor.
- Maiaşii proslăveau şarpele. - Nu ştiam.
Este o punte către lumea spiritelor.
E magia folosită de vrăjitoarea ta.
Ce? Farmece de sânge?
Nu. N-am văzut-o niciodată pe Marnie făcând asta.
- E mediu. - Vrea să fie posedată.
Şi va fi. Poate că este deja.
- Ei caută mereu o intrare. - "Ei"?
Nu ştie nimic, nu-i aşa?
Vorbeşte despre spirite.
Nu de Marnie sau de spirite trebuie să ne păzim noi.
Ci de vampiri.
Nici nu ştiţi ce vă trebuie. Idioţi nenorociţi!
Ce naiba vrei să spui? Răspunde! Ce înseamnă asta?
Ce mama dracului? De ce ai făcut asta?
- Ca să-l protejez. - Cum?
- Târâtură dementă! Cum? - Apără-l!
Maria! Cheamă un doctor! Cheamă un doctor, te rog!
- O să mor! - Maria!
Spune-mi ce să fac, Jesus. Ce să fac?
Spune-mi ce naiba să fac! Nu ştiu!
Ce dracu'?
Nu-ţi face griji, băiete!
Tio Luca e aici!
Totul va fi bine.
Fie ca Yemaya să te protejeze şi să te apere
cu apa oceanului vieţii!
Fie ca valurile energiei sale tămăduitoare să te spele.
Tio Luca?
Cine dracu' e Tio Luca?
Tommy! M-am întors.
Eşti gata să fugi?
Tommy!
Tommy?
Tommy? La naiba!
Tommy! Trezeşte-te!
Tommy, trezeşte-te!
Rahat!
Tommy? Trezeşte-te!
Înainte să-mi ţii morală, lui Toni îi plăcea să fumeze.
Asta o să fie ultima.
E ca şi cum mi-aş lua rămas-bun de la ea.
- Cred c-o plac mai mult pe Tara. - De ce?
Abia ne-am cunoscut, dar pare să fi trecut prin multe
şi se descurcă pe cât de bine poate.
Şi e foarte frumoasă. Şi deşteaptă.
- Şi bună la pat. - Serios?
Abia aştept s-o cunosc mai bine.
Vii acasă, nu-i aşa? Te întorci la New Orleans?
Aşa vreau.
Dar? Urăşti locul ăsta!
Ai zis că nu te ţine nimic pe loc.
Ce urât din partea ta să spui asta! Tare urât!
- Ai înţeles? - Nu ştiam ce face Marnie!
Nu mai face pe mironosiţa, Tara.
- Pleacă! - Dar...
Urcă-te în maşină. Condu cât de repede poţi.
- Asta nu-i bătălia ta. - Nu-i nici a ta.
Fetelor, de ce vă certaţi? Eu sunt destulă pentru toate!
Du-te! Acum!
Părinte Luis.
Ce surpriză!
Crezi că-i o coincidenţă? Sau soarta?
- Antonia. - Ştiu că m-am schimbat.
Dar mi-ai făcut harcea-parcea ultimul trup.
M-am mulţumit cu asta.
Târfă dementă! Mi-ai ars creatoarea.
De data asta, tu vei ţipa.
Fii sclavul meu.
Supune-te!
Căcăciosule!
Jason? Haide!
Te iubesc, dar mă dor picioarele, ţânţarii mă mănâncă de vie
şi tu nici n-o să te transformi într-o vârco-panteră!
Mă auzi? N-o să ajungi vârco-panteră!
- Cum? - Regele m-a eliberat.
Subtitrare de Ionuţ666 şi Felixuca www.niftyteam.ro