Din sezonul anterior...
Bill a fost răpit.
Maiestatea Voastră, aţi pus să fiu răpit de vârcolaci?
Nu sunt vârcolaci oarecare.
- Eric Northman m-a trimis! - Sunt aici să am grijă de tine.
Ai adus-o pe paraşuta asta doar să mă faci geloasă.
O să mă faci poliţist, şi o să mă faci chiar acum.
Am avut grijă de mama ta. Cred că eşti primul ei vizitator.
Unde e Sookie acum?
În Jackson, Mississippi.
Dă-mi drumul!
Eşti chiar tu.
Cum de nu mi-a spus nimeni că am un frate?
Nu-mi pasă de lucrurile pe care nu le poţi explica
Copilul e al lui Rene! O să fie malefic!!
Nu-ţi pot promite o viaţă perfectă...
Atacă-l, Tommy!
... însă îţi pot promite că va fi mai bună decât cea de până acum.
Vrei să fii soţia mea vampir?
N-o să-ţi dau drumul!
Ieşi afară!
Bill, e adevărat că sângele lui Sookie îţi permite să ieşi la lumină?
Sângele are efect doar câteva minute.
Şi ce-i dacă te transformi în pantera. Nu-i chiar aşa de rău.
- Ce eşti? - Sunt vrăjitor.
Russell mi-a luat familia. Acum eu i-o iau pe a lui.
Nu!
- Unde să mă duc? - Nu-i problema mea.
N-o să tragi în nimeni.
- Am găsit o pungă cu V? - Kenya a pus-o la "probe".
Eu sunt adevărata faţă a vampirilor!
O să vă mâncăm.
Nu!
Sunt o zână?
Bunicul tău ştia anumite lucruri personale pe care nu le-ar fi spus nimănui.
S-ar putea ca ea să fie singura lor şansă să poată umbla pe ziuă.
- Argint... - Trădătorule!
Ia-ţi adio de la femeia mea.
Cineva trebuie să aibă grijă de tot ce-a mai rămas.
- Beau sânge uman. - Bea din mine.
Ce, acum mă împuşti?
A încercat să mă omoare, în seara asta.
M-ai manipulat să mă îndrăgostesc de tine!
Nu!
Nu mai am nimic de pierdut.
Sookie, vino cu noi.
- Mi-e puţin greaţă. - O să-ţi treacă.
Foarte bine. Vă puteţi întoarce la treburile voastre.
Stai aşa... Tu eşti un fel de şefă a zânelor, sau ce?
Nu, nici pe departe. Eu sunt... naşa ta.
- E ceva... - Naşa mea e o zână?
Nu e numai distracţie... Unele mai şi muncim.
Dacă treaba ta e să ai grijă de mine, atunci nu te descurci prea bine...
Ştii de câte ori aş fi avut nevoie de-o naşă zână?
Încă eşti în viaţă, nu-i aşa?
Nu prea îţi place să te fereşti de belele, să ştii.
Hai să ne simţim bine la petrecerea asta.
Sookie?
- Barry, băiatul de la hotel? - Da...
- Tu de cât timp eşti aici? - Abia am ajuns aici.
Îţi vine să crezi ce-i aici?
- El e "zâna" mea, Lloyd. - Bună...
Uită-te la toţi de aici...
Îţi dai seama că ăsta e singurul loc din univers
unde noi nu suntem cei ciudaţi?
Noi mergem să bem ceva până ce voi terminaţi de povestit.
Vorbiţi cu lumea de aici...
Doriţi un "lumiere"? E fructul luminii.
Mulţumesc.
Barry, aşteaptă puţin.
Fructul ăsta reprezintă fericirea adevărată. Trebuie să-l guşti.
Nu-i aşa că e o adevărată frumuseţe? Abia s-a copt.
Bunicule?
Pardon?
Bunicul Earl...
Eu sunt Sookie.
Tocmai te-am văzut săptămâna trecută. A fost ziua ta de naştere.
Bunicule, a fost cu 20 de ani în urmă.
Când ai intrat suflul l-ai luat
Şi orice umbră la-ndoială ai condamnat.
Nu ştiu cine sau ce te crezi Dar până dimineaţa ne-o aparţine
Vreau să-mi fac de cap cu tine.
Sunt genul care stă închis
Rănit şi mai mult decât trist
Nu ştiu cum ai reuşit, Dar ştiu măcar atât
Îţi voi face ce-am râvnit.
TRUEBLOOD Sezonul 4, Episodul 1
Traducerea şi adaptarea: Shadow & Larra
Dumnezeule...
Bunica ta mai...
... e în viaţă?
A murit liniştită... A dus o viaţă fericită.
Mama şi tata au prins inundaţiile, aşa că... nu prea ştiu...
Încerc să nu mă gândesc la asta.
Am rămas doar eu şi Jason.
20 de ani? Nu înţeleg cum...
Jur că sunt aici doar de câteva ore.
Ai fost aici, în tot acest timp?
Cred c-am pierdut... noţiunea timpului.
Totul pare atât de...
... minunat.
Doriţi un "lumiere"?
- Bunicule, mă auzi? - Da, te aud.
E o capcană. Trebuie să plecăm.
O capcană?
Capcana e lumea pe care-ai lăsat-o în urmă.
Nu-i nevoie de plecăciuni. Aici toţi suntem prieteni.
Îmi cer scuze, doar că... habar n-am cine eşti.
Poţi să-mi spui Mab. Eu sunt cea care i-a trimis după tine.
- Ai gustat din fructul luminii... - Nu, n-am încercat!
- E foarte gustos. - Nu mi-e foame.
- Gustă doar puţin... - Nu vreau!
Viitorul speciei noastre e în primejdie.
Un vampir a pătruns pe tărâmul nostru pentru că a gustat sânge de zână.
Sângele tău!
În Vechiul Regat, vampirii ne-au băut sângele,
aproape distrugându-ne.
Ei ne-au forţat să ajungem aici.
Nu se va întâmpla din nou.
Nu mă mai apropii de vampirii. Îţi garantez lucrul ăsta!
Sunt sigură...
Nu vom permite ca zânele să mai ajungă în lumea oamenilor.
Prea multe s-au împerecheat cu oamenii.
Acum e vremea să "recoltăm".
Să "recoltăm"?
Voi "recoltaţi" oameni...
Un fruct, te rog.
Pleacă de lângă mine!
Mănâncă-l!
Bunicule, fugi!
Nu-i lăsaţi să scape!
Prindeţi-o!
Incearcă să ţii pasul!
- Fac şi eu ce pot! - Fă mai mult de-atât!
Veniţi cu noi. Vă putem ajuta!
Nu vă temeţi. Vă putem duce acasă.
I-am luat pe oameni.
Grăbiţi-vă, pe aici! Grăbiţi-vă!
Pe aici!
- Trebuie să săriţi! - Ce?!
Nici măcar nu ştiu cine eşti.
Sora mea e cea care te-a răpit
pentru că Regina vrea să închidă tărâmul zânelor pentru totdeauna.
- Şi tu nu vrei? - Odinioară, a fost şi lumea noastră.
E dreptul nostru să călătorim acolo.
- Ai mâncat din fructul luminii? - El a mâncat, eu nu.
Atunci, doar tu poţi pleca.
Grăbeşte-te!
Oamenilor, nu-i ascultaţi minciunile. Dacă săriţi, veţi muri!
Închide portalul! Vreţi sau nu să mergeţi acasă?
Sari, Sookie!
Bunicule?
Ce s-a întâmplat?
Am muşcat din fructul luminii. Am vrut să mă asigur că ajungi acasă.
Părinţii tăi...
Bunica ta... sunt aici?
Da, hai să mergem.
- N-am vrut să vă părăsesc. - Nici n-am crezut că ne-ai abandonat.
- N-am încetat să te iubesc. - Foarte bine...
Bunică-ta o să-mi dea în rai ce merit, ţi-o garantez.
- Mor, dovlecel... - Bunicule, nu...
O simt...
Dă-i asta lui Jason.
Un bărbat trebuie să aibă un ceas de calitate.
Spune-i că sunt fericit... că sunt acolo unde mi-e locul.
Ai grijă de tine, Sookie. Te iubesc.
- Scumpo, unde crezi că mergi? - E casa mea.
Nu poţi intra acolo!
Dumnezeule!
Mă scuzaţi...
Scumpete, dacă nu ieşi, sun la poliţie.
Fă-o! Sună la poliţie, pentru că abia aştept o explicaţie.
Poliţia!
Jason?
Sookie...
Dumnezeule!
Nu-mi vine să cred că tu eşti.
Jason, de ce eşti îmbrăcat ca un poliţist?
Dumnezeule mare, te-am crezut moartă. Te-am căutat peste tot.
Ne-am gândit că un vampir a făcut-o. Bill... sau poate ăla înalt şi dement...
Stai puţin, opreşte-te.
- În ce dată suntem? - Azi e 21 octombrie.
Am lipsit două săptămâni?
Sook... ai lipsit 12 luni şi jumătate.
- Mi-ai vândut casa? - Lucrurile tale sunt încă aici.
Le-am împachetat, însă n-am avut ocazia să le...
- Da, am văzut. - Cel puţin nu le-am aruncat.
Sook, ai lipsit un an!
Nu suport gândindu-mă la toţi cei care-au locuit aici,
şi cum toţi au murit.
- N-am mai suportat. - Cine-a cumpărat casa?
O companie imobiliară cu o mulţime de iniţiale. AIK, cred.
Ei au venit cu bani, au oferit mai mult decât am cerut...
Am dorit să termin cât mai repede.
Nu-mi vine să cred c-ai renunţat la mine.
Ce altceva aş fi putut face?
Tu nu eşti genul care pleacă fără anunţe.
În plus, te-ai mai şi încurcat cu vampirii.
Am pus fluturaşi, am dat anunţuri le televizor.
Am făcut tot ce mi-a trecut prin cap.
Am făcut până şi un website.
După ce ai dispărut atât de mult timp...
Îţi jur, mi s-a părut c-au trecut 10-15 minute, cel mult.
Unde am fost eu, timpul curge diferit.
Te cred. Chiar te cred...
Însă, Sook... Dacă începi să spui c-ai călătorit în timp...
într-un tărâm cu zâne... vor crede că ţi-ai pierdut minţile.
- De unde naiba îl ai? - M-am întâlnit cu bunicul.
A fost acolo. Şi-a dorit să-l ai.
El a jurat c-a fost acolo doar câteva ore.
Jason, arăta exact aşa cum îl ţineam noi minte.
Acolo, timpul stă în loc şi nimeni nu ştie lucrul ăsta.
Aşa mi-am pierdut eu un an, iar bunicul a pierdut 20 de ani.
El unde e? Doar nu l-ai lăsat acolo, nu?
Jason, a murit... Îmi pare rău.
Şi-a dorit să ai ceasul acesta ca să ştii că n-a vrut să te părăsească.
- Cât e ceasul? - 6:35.
Ceea ce înseamnă că...
Dumnezeule, Sookie!
Îmi cer iertate. Ştiu că nu sunt bine venit.
Nu ţi-am mai simţit prezenţa de mai bine de un an.
Păi... n-am nimic.
Ai fost cu Claudine?
Nu-i treaba ta unde merg sau ce fac.
Sookie, timp de 12 luni am fost atât de pustiit.
A fost ca şi când...
Am crezut c-ai murit.
- Eu am ştiut că n-ai murit. - Eric, nu acum.
Nu mi-am pierdut speranţa.
- Nu ai treburi la Fangtasia? - Nu cred...
- Eu cred că ai. - Se ocupă Pam.
- Ţi-am spus... - Îţi mulţumesc pentru grijă.
- Suntem bine, mulţumesc. - Eric, pleacă!
Se pare că trebuie să plec.
Însă înţelege un lucru...
Toţi cei care susţin că te iubesc...
Prietenii tăi, fratele tău, până şi Bill Compton...
Toţi au renunţat la tine.
Eu n-am renunţat nicio clipă.
Drăguţe tablouri...
- Cred că-ţi baţi joc de mine. - Şi eu mai bucur să te văd, Andy.
- Doamne... eşti bine? - Da, sunt nevătămată.
- Toţi am crezut că... - Toţi au crezut că eu te-am omorât.
Când eşti în stare, treci pe la secţie să-ţi luăm o declaraţie,
să putem să-i găsim pe cei care te-au răpit.
- Nu m-a răpit nimeni. - Ce?
N-am fost răpită.
Să nu-mi spui c-ai plecat din oraş fără să anunţi pe cineva.
Ştii câte resurse am irosit căutându-te?
- Calmează-te. - Am secat un lac pentru tine!
Unde naiba ai fost?
A lucrat pentru mine. Treburi ale vampirilor...
Glumeşti? Ce fel de treburi ale vampirilor?
Un an de zile ai jurat că nu ştii unde e.
Îmi cer scuze pentru toată încurcătura, dle şerif.
Prea multe vieţi ar fi fost în pericol dacă n-aş fi păstrat secretul.
După cum vezi, dra Stackhouse n-a păţit nimic.
M-am întors, n-am păţit nimic.
O să trec mâine pe la birou şi-o să explic totul.
O să plătesc toate costurile operaţiunilor de salvare
de îndată ce veţi emite o declaraţie care mă dezvinovăţeşte.
După cum vedeţi, n-am omorât-o.
Timp de 13 luni am ţinut cazul deschis.
Dacă n-ai fi fost tu, eu aş fi fost şeriful anului în Lousiana,
nu ticălosul ăla de Webster Parris.
Gata, ajunge!
Andy, putem vorbi mâine de toate astea.
Îmi eşti datoare cu o diplomă.
Treci în maşină!
Ştiu c-am pierdut un an întreg şi că ţi-ai făcut griji pentru mine,
însă în mintea mea...
doar cu o oră în urma mi-ai frânt inima într-un milion de bucăţele.
Am înţeles. Eşti în siguranţă. Asta-i tot ce contează.
- Te las în pace. - Nu, nu...
E bine... Mă bucur că n-ai nimic cu...
Mă bucur că eşti bine... Da...
Noapte bună, Sookie.
- Ai început din nou să iei V? - Ce? Nu!
Doar o picătură de dimineaţă, însă nu mai am, s-a terminat.
Acum chiar nu mai ai.
Doar cinci minute.
Femeia care conduce grupul ăsta...
N-am mai văzut pe cineva cuprinsă de atât de multă magie.
- O să-ţi prindă bine. - Zece luni...
Au trecut zece luni de când n-am mai avut o viziune
şi acum vrei să mă întâlnesc cu nişte vrăjitoare... la un sabat.
Nu-i un sabat.
Mai întâi a fost nenorocitul ăla grup de meditare...
Apoi a fost întrunirea păgână din Dallas...
E complet diferit, LaFayette.
Cinci minute. Zece, dacă au băuturi.
Nu prea le place să aerisească pe aici.
O să te obişnuieşti.
Sunt de treabă, crede-mă. Au şi o perdea din mărgele.
Nici vorbă.
Bună.
- Uitaţi cine a venit. - Scuze pentru întârziere.
N-aţi ratat nimic.
El e...
Da, el e partenerul meu. Lafayette, ea e Katie.
Bună.
În sfârşit, l-ai convins? Eu am încercat de ani buni.
Suntem atât de bucuroşi că sunteţi alături de noi...
Nu, stai puţin. Eu nu... Le-ai spus că mă înscriu?
Ea e, Marnie. Îţi fac cunoştinţă mai târziu.
Arată de parcă n-a dormit prea mult.
Nu. S-a transportat în altă dimensiune.
Aşa poate intra în contact cu spiritele celor morţi.
A găsit vreodată pe cineva?
E la fel ca la pescuit...
Îţi arunci undiţa în întuneric. Uneori primeşti răspuns, alteori nu.
Noaptea nu, însă avem vodcă.
- Cea mai tare vrăjitoare spuneai? - Nu fii nesimţit.
Eu?
Ce vrea de la mine?
Haide, e-n regulă.
Care-i treaba?
Ai întâlnit pe cineva pe nume Edith?
Nu.
Niciodată. Sunt destul de sigur.
Poate... sub un alt nume? Edie?
Nu.
Mai încearcă. O să nimereşti un nume.
Stai puţin.
Eddie?
Posibil. E un nume obişnuit.
Ai pierdut recent pe cineva cu numele ăsta?
Am pierdut legătura.
Are ceva pentru tine. Un trandafir.
Haide, ia-l.
Ce să fac cu-n trandafir?
M-au secătuit, Lafayette.
Însă nu-i nimic.
A meritat...
Doar pentru a bea un pahar de Merlot cu tine.
Ce naiba...
Cum naiba ai făcut aşa ceva?
Păi...
N-am făcut nimic. Aşa mi-a venit. Îmi cer scuze.
- Le-ai spus. V-a spus! - Nu, jur! N-am spus nimic!
N-am spus nimic.
Lafayette!
Era un spirit. Nu mai pot trăi cu el.
E-n regulă...
Terry! Mama e acasă!
Bună, Mikey, scumpule.
Terry? Terry? Treci încoace! Acum!
- Care-i treaba? - Cum naiba s-a întâmplat aşa ceva?
Coby şi Lisa sunt la mătuşa Mona. Mă gândeam să-l las să se joace cu el.
L-ai lăsat să-i scoată capul.
Nu... N-a făcut aşa ceva.
L-am lăsat doar o secundă cât am fost... la baie
Şi cât ai stat acolo?
Nu ştiu. Două sau trei minute.
Decapitează păpuşile Barbie.
Ce fel de copil face aşa ceva?
Băieţii... Băieţii normali şi curioşi...
Când eram copil, punem capete de veveriţă pe corpuri de şopârle
şi inventam animale noi...
E un băieţel cuminte, scumpo.
Dacă a moştenit ceva de la tine, atunci e cuminte.
Nu-mi fac griji pentru "partea" mea.
Mikey, mama te iubeşte atât de mult,
însă trebuie să înţelegi.
Nu e bine să omori.
Bună, scumpule. Cum a fost la serviciu?
Zece ore de întins asfaltul lângă o mlaştină plină de ţânţari.
Cum crezi c-a fost? Mor de foame.
Cred că ţi-a mai rămas ceva pizza de luni.
Îţi aminteşti că mănânc? Mâncare? Ar fi drăguţ s-avem ceva în casă.
Şi tu-ţi aminteşti că eu nu mănânc, nu?
Da, tu mă mănânci pe mine.
O paparadă, din când în când, nu mi se pare cine ştie ce.
Înţelegi cât de scârboasa e mâncare pentru vampiri?
Sunt numai mortăciuni. Moarte pentru totdeauna.
Când merg la alimentară, e ca şi când tu mergi la morgă.
Crezi că pentru mine n-a fost scârbos să sângerez în gura ta?
Te obişnuieşti.
Pe bune, cât e de greu? Arunci un ou în tigaie...
Bine. Vrei un ou?
Ce spui de 12 ouă?
- Ce naiba faci? - Îţi gătesc. La fel ca maică-ta.
Nu mai pomeni de ea Femeia aia e ca şi moartă, pentru mine!
Da, şi dacă ştia să tragă mai bine, eram moartă şi ea îţi făcea mâncare.
Delicioasele tale ouă!
Ştii ceva? Nu ţi-am cerut luna de pe cer, Jess!
- Îţi plac tari? - Nu-mi pasă. Mor de foame.
Bine, nu cumva să spui că le-am ars.
Da!
Poftim. Eşti fericit?
- Cum sunt? - Sunt foarte bune.
Nu, ştii ceva? Sunt de-a dreptul formidabile.
Termină.
Nu mai mânca. O să-ţi... Fir-ar să fie, Hoyt.
Nu-i amuzant deloc...
... în felul dezgustător... în care găteşti.
Se pare că la televizor sunt aceleaşi prostii că acum an.
Unde ţi-e uniforma?
Dă-te mai încolo. Nu te las să-ţi petreci noaptea singură.
- Vrei cu bezele sau fără? - Cu bezele.
Ştiu că ţi-ai făcut griji pentru mine, însă nu mă poţi dădăci la nesfârşit.
Nu despre asta e vorba, Sook.
Doar că...
Acum că te-ai întors, sunt mai fericit ca niciodată.
Şi nu vreau să se termine.
Şi eu te iubesc.
Însă mai sunt supărată c-ai vândut casa.
N-o să mă ierţi pentru asta, nu?
Mâine îl sun pe Sid Matt să văd dacă putem să le dăm banii înapoi celor de AIK.
- Televizorul cu ecran plat îl păstrez. - Păi... da. E drăguţ.
Desigur, Fangtasia e pentru toată lumea.
Vampiri, oameni, bărbaţi, femei, familii, animale...
Toţi sunt bine-veniţi. Poftiţi.
Sângele e cald, la fel cum e şi servirea.
Familiile de oameni au motive de îngrijorare
datorită afacerilor conduse de vampiri în comunităţile lor?
Nu.
Puteţi elabora?
Familiile de oameni n-am motive de îngrijorare
datorită afacerilor conduse de vampiri.
Stop. Tăiaţi. De el avem nevoie.
- Ce? Pam nu e bună? - Ba da, dacă eşti orb, surd sau prost.
O prostie e că Liga Vampirilor crede că oamenii sunt atât de naivi.
Am dovada, ştiinţifică. Oamenii sunt mai proşti decât cred.
E o lume în care Russell Edgington nu mai există, oameni buni,
şi o să-i atragem pe oameni de partea noastră unul câte unul.
E cineva în stare de aşa ceva?
Motor.
Bună seara, doamnelor şi domnilor. Numele meu e Eric Northman.
Sunt un cetăţean american care-şi plăteşte taxele
şi deţinătorul unei afaceri în Louisiana.
În plus, sunt vampir.
Ca şi cel mai bătrân membru al comunităţii,
aş fi fost eligibil pentru cumpărarea unei case în urmă cu 110 ani.
Inima mi se încălzeşte când văd că oamenii de aici
au avut grijă de oraşul nostru.
În ultimul an au existat multe discursuri incendiare ale politicienilor
avertizându-şi alegătorii să nu se încreadă în vampiri.
Însă gândiţi-vă puţin.
În cine ar fi mai bine să vă încredeţi?
Într-un vampir sau într-un politician?
Trebuie să le mulţumesc celor cu vederi liberale
din Camera de Comerţ din Bon Temps,
condusă de redutabila Portia Bellefleur.
Adevărul e că vampirii sunt la fel de diferiţi ca şi oamenii,
pentru că şi noi am fost oameni, şi solicităm să fim trataţi ca atare.
De asemenea sunt recunoscător pentru şansa de a-mi onora soţia, Caroline.
A fost o adevărată comoară a acestei comunităţi timp de 60 de ani.
Mulţi dintre copacii de pe această stradă au fost plantaţi de ea
şi de ceilalţi membri ai Societăţii Arborilor.
E dorinţa mea că acest centru să ne binecuvânteze oraşul
la fel de mult timp cât aceşti copaci au fost alături de noi.
Vă spunem bun venit în lumea noastră.
Suntem mai mult decât bucuroşi să servim oamenii la Fangtasia,
şi nu doar la cină.
Acum...
Nu se poate să tăiem panglica fără o foarfecă uriaşă.
- Dle primar... - Mulţumesc, dle Compton.
Îmi place să nu fiu cea mai în vârstă persoană.
Taie! Bravo...
- Ce obicei scârbos! - E ţigara victoriei.
Te-am lăsat să câştigi.
- Nu vreau să deranjez spectacolul. - Dispari!
Dacă acceptaţi comenzi, vă dau zece dolari. Cinci pentru fiecare.
Am 7 dan în Taekwondo. Şi nu primesc comenzi.
Dar îţi pot îndoi coloana ca să ţi-o poţi suge singur.
Nu contează. Mâine nu va mai şti nimic.
Ba da, dacă primesc shake-ul de ciocolată şi banane.
- 20 de dolari? - Pentru ultima dată, perversule.
Nu suntem prostitituate.
- Toţi au un preţ. - Până aici!
50?
Mi-e milă de tine, prietene. Mi-e milă că te iei de femei pe stradă,
că trebuie să te faci de rahat pentru a primi atenţie
şi că trebuie să dai bani pentru că nu ai altceva de oferit.
Asta ca să nu depun plângere pentru cerere de servicii.
Hai să mergem.
- Îmi pare rău că nu am ajuns la nuntă. - Nu-i nimic. Ne-am făcut atâtea griji...
Mai ales Arlene.
Ştii la ce m-am gândit. Iubitul tău se dovedeşte a fi un criminal nebun...
- Nu a fost aşa. - Ştiu că nu.
- Nu a fost. - Bineînţeles.
Dar tot aveam de gând să îi dăm numele tău copilului.
Dar s-a dovedit a fi băiat, şi nu există o versiune masculină pentru Sookie.
- Abia aştept să îl cunosc. - Da, vei vedea...
- E foarte deştept... - Aşa este.
Îmbrăţişează-mă mai repede.
Data viitoare dă şi tu un mesaj, ca să nu îmi fac griji.
Aşa voi face. Tara lucrează azi?
Nu, s-a mutat.
Poftim? Unde?
Nu ştiu, Sookie. A trimis vederi din Houston, din Santa Fe...
Dar se pare că îi merge bine.
- Nu-mi vine să cred că s-a mutat. - După tot ce a suportat?
Bine, aşa e...
Îi trasmiţi că am căutat-o?
Da, când îmi scrie data viitoare.
Afaceri cu vampiri?
- Nu pot spune mai multe. - Cred că e ceva important.
I-ai lăsat pe toţi să creadă că ai murit.
- Îmi închipui prin ce ai trecut. - Nu, pentru că nu ai fost aici.
S-au întâmplat multe, Sookie. S-au schimbat multe.
Eşti mult mai acid.
E doar part-time. Holly şi Arlene au copii.
Tot nu ne vorbim?
M-ai tras pe sfoară.
Ce motiv aş avea să te scot din minţi?
De ce vrei să intru în cultul ăsta al vrăjitoarelor?
Preferi să crezi că te-aş băgă într-un cult decât să crezi în magie?
Marnie l-a găsit singură pe Eddie. Are puteri magice.
Şi tu la fel.
M-am descurcat până acum şi fără magie.
Când vei înceta să negi că ai un dar?
De când ţi-ai dat seama de asta, te lupţi cu tine însuţi.
Ţin la tine.
Urăsc să te văd cum fugi de ce te face special.
De asta te vreau în cultul meu de vrăjitoare.
Trebuie să vorbesc cu dl Reynolds. În privat. E oficial.
Ne întâlnim şi diseară. Vii?
Nu ştiu.
Cu ce vă pot ajuta?
Am o investigaţie sub acoperire, narcotice.
Am nevoie de nişte momeală.
- De ce îmi spui mie? - Nu îmi vorbi ca unui idiot!
Sunt şeriful şi am legal nevoie de sânge de vampir!
Când am făcut ultima livrare de genul ăsta aproape că am fost ucis.
Caută unde vrei, eu nu am nimic.
Nu te pune cu mine!
Ştiu că ai! Dă-mi!
Eddie, potoleşte-te!
Omul ăsta nu e suspect, nu e persoană de interes, nu e martor şi nu e informator.
- Da.. - Nu avem motive să îl interogăm.
- Aşa e. - Da.
Îmi pare rău.
Cred că am încurcat transexualii.
Nu spun că s-a întâmplat ceva, dar dacă e aşa...
De fapt, nu s-a întâmplat nimic.
Bine.
Rahat!
Sam Merlot, ţi-am zis că toată lumea trebuie să mănânce!
Nu ai bunul simţ să faci o intrare pentru handicapaţi!
- Biscuiţi. - Da, doamnă.
O să te simţi bine, dragule? Vrei o perniţă pentru funduleţ?
E în regulă. Vreau să fiu tratat ca oricare altul.
Cu mai mult sos.
- Şi două ceaiuri. - Eu vreau trei pliculeţe de zahăr.
- Superb. - Ce-ţi mai face piciorul, Tommy?
Mai bine decât o ţepuşă în ochi.
Tommy, vrei să...?
Binecuvântează, Doamne, aceste bucate şi darurile pe care ni le-ai oferit.
Amin.
- Foarte bună, Sam! - Mersi.
Cum merge gimnastica pentru care plătesc?
Mai am nevoie de câteva luni.
Cum e cursul pentru controlul furiei?
Ar trebui să merg mai des.
- Rahat! - Închide-l.
Lafayette: S-a întors Sookie. Trăieşte. Mă gândeam că vrei să ştii.
- Ce s-a întâmplat, iubire? - E...de la tata.
A murit bunica.
Doamne, îmi pare rău!
Ţi-a trimis mesaj?
Da, nu comunicăm foarte bine.
Trebuie să mergi acasă, la înmormântare?
Cred că trimit nişte flori.
Sigur? Tony, familia ta ar vrea să fii în Atlanta.
Da, dar mai bine rămân aici.
S-a tot plimbat prin spitale de câteva luni.
Îmi spune: Portia, firma e a ta.
Dar oamenilor le place să vadă numele lui pe cărţile de vizită.
- E bun cappuccino-ul? - E în regulă.
Am improvizat. Nu comandă nimeni cappuccino aici.
Ţi-am găsit cumpărătorul.
Adresa lor e o căsuţă poştală din Caraibe.
Numărul de telefon e de la un call center.
Îi mai caut, dar va dura ceva timp.
- Ştii cât taxez pe oră. - Sunt sigură că poţi rezolva mai repede.
Cred că au investit 50.000 de dolari în casă.
Vor vrea măcar acei bani înapoi.
Nu putem negocia ceva? Un plan de plată?
Găsesc pe cineva de la fiurmă.
Poate facem apel la compasiune.
Mulţumesc.
Am amintiri de-o viaţă în casa aia.
Mai degrabă crime de-o viaţă.
Şi toate nopţile în care şi-o trăgea cu Bill Compton.
E nebun că a lasat-o să îi rezolve treburile.
Mă întreb dacă se întoarce la el. Mai bine să nu. Nu mai vorbeşte de ea.
- Factură e bine? - Poftim?
Îţi pot trimite o factură?
Da, desigur.
- Bună, sunt Matt. - Jessica.
Încântată.
Eşti prea frumoasă ca să fii singură.
Dar nu strică să întreb.
De fapt, am venit cu iubitul. Îmi pare rău.
Păcat pentru mine.
O negativ, cu puţin B2.
Îl bei aici?
- Îmi pare rău pentru mai devreme. - Ştiu, şi mie.
Nu te bucuri că am venit? A trecut ceva timp.
Da, mă duc puţin până la baie.
Toalete sunt numai pentru oameni. Trebuie să îţi desenez motivul?
Îmi pare rău. Voiam să mă liniştesc puţin.
A trecut atât de mult timp!
Nu trimiţi o scrisoare, nu dai un telefon...
Am fost foarte îngrijoraţi.
Serios? O duc bine...
M-am mutat cu Hoyt.
Copacul în cămaşa de tractorist are nume?
Ce dulce... Dacă te interesează aşa ceva.
Dar dacă îl pui să te aducă aici, înseamnă că nu e destul.
A fost ideea lui.
Să ieşim şi noi...
Mi se pare foarte romantic cum ţi-o tragi din priviri cu altul.
Nu ai de ce să te simţii vinovată. Eşti un prădător.
Nu ai fost niciodată singură. Trăieşti cu un om.
Monogamie...
Îmi pare rău, dar e ridicol.
Dacă aş vrea doar să mi-o trag şi să ucid, nu crezi că aş face asta deja?
Nu ştiu ce ai văzut sau ce crezi că ai văzut,
dar diseară mă întorc acasă cu cel pe care îl iubesc.
Îmi pare rău că tu nu ai avut parte de aşa ceva.
Ştii ce mă enervează cel mai tare?
- Ce? - Credeam că am aranjat totul.
Eliberasem apartamentul lui Tommy.
- Bravo! - Foarte bine.
Dar s-au întors toate.
Acea presimţire...
Ştiu că nu era bine, chiar înainte de a trage.
Parcă a tras altcineva.
Nu aveam cum să îl opresc.
- Am trecut şi eu prin asta. - Şi eu.
Toţi am făcut-o.
Din fericire, eu nu aveam o armă atunci. Altfel, acum eram văduvă.
Aşa a fost să fie, Sam.
Nu am fi cine suntem dacă nu am trăi la maximum.
Dacă ne-am măsura cortizolul din sânge, pun pariu că ar fi mai ridicat la noi.
Ştii când îmi scade cortizolul din sânge? Când mă îmbăt cu voi.
- Hai să mai deschjidem una, atunci! - Chiar te rog!
Sunt deja ameţită.
- Tu mai vrei? - Am ore mâine.
- Ore? - E educaţie de stat.
- Cine va observa? - Fără politică!
O să îmi ies din minţi!
Bun, deci sunteţi gata să trecem la treabă?
Eu sunt gata.
Să-i dăm drumul.
Deschide-mi fermoarul, te rog. Mulţumesc.
De când aşteptam asta...
A ajuns!
Unde sunteţi?
Ce faceţi?
V-am adus câte ceva de data asta.
Hot-dogs, fasole cu carne şi îngheţată.
Asta o păstrăm pentru mai târziu.
Pune-o la frigider.
Să nu o deschizi!
Ce mai faceţi? Veniţi aici.
Lasă-mă să o bag la cuptor.
Te îmbplnăveşti dacă mănânci carne crudă.
Nu ne-am îmbolnăvit până acum.
Vrei resturile astea?
Trebuie să se întoarcă mătuşa Crystal imediat.
Voi aveţi nevoie de ea şi eu de-o bere.
- Ai găsit-o pe Crystal? - Nu încă.
Dar îi spun eu câteva când o găsesc.
Dle Jason?
- Congelatorul nu e destul de rece... - Eşti sigur? Doar ce l-am reparat...
Vino.
Rahat! L-ai lăsat deschis?
Era aerul nostru condiţionat.
Nu mă mir că s-au stricat.
Acum va trebui să înlocuiesc freonul.
A fost mai mult decât un animal de companie.
Era prietena mea. Familia mea.
Nu ştiam de ce nu mai mânca,
dar voia să îmi transmită că se va muta în lumea spiritelor.
Am găsit un ritual care îi va uşura trecerea.
Vreţi să mă însoţiţi?
Paznici ai vieţi, umbre ale morţii, vă invocăm!
Ghidaţi-i sufletul de pe tărâmul nostru într-al vostru.
Paznici ai vieţi, umbre ale morţii, vă invocăm!
Ghidaţi-i sufletul de pe tărâmul nostru într-al vostru.
Conferiţi-i suflul vieţii!
Şi întoarceţi-o la viaţă!
Mary...
Conferiţi-i suflul vieţii!
Şi întoarceţi-o la viaţă!
Mary, nu am studiat aşa ceva.
Tu! Alătură-te!
Îmi pare rău, cred că e tot moartă.
Nu contează.
Sunt aşteptată.
Poarta doi. Dna Pallin e la grădina unu, vine spre tine.
Recepţionat.
Maiestate.
Bună seara, dnă Pallin.
Luaţi loc.
Ce dracu'!
Pardon?
Ce senzaţie ciudată e când realitatea se dovedeşte a fi exact ce ţi-ai imaginat.
Iar visez?
A trecut deja un an. Cât sânge de-al tău mai am?
Nu e niciun vis, te asigur.
Atunci ce cauţi aici? Ţi-am refuzat invitaţia.
Nu mai e casa ta.
E a mea.
De ce mi-ai cumpăra casa?
Pentru că ştiam că trăieşti.
Dacă aş avea casa, te-aş avea şi pe tine.
Sookie, eşti a mea!
Traducerea şi adaptarea: Shadow şi Larra