Din episoadele anterioare...
- Mă gândeam. - La ce?
La ce a spus Hetty.
M-a luat deoparte. Voia să vorbim astăzi.
Şi cu mine. Am discutat sincer despre viitor.
Cu mine suntem trei.
Băieţi, îţi face ordine în treburi.
- Unde e? - A dispărut.
- Cine eşti? - Lauren Hunter, înlocuitoarea ei.
Am un mesaj pentru Comescu.
- Nu-i aici. - Îi pot lăsa un mesaj?
Întinde mâinile!
Îmi pare rău!
Nu!
Unde-l găsesc pe Comescu?
Acum... noi suntem mesajul.
Da.
La naiba!
NCIS LOS ANGELES Sezonul 2 Episodul 24 Familia
Traducerea şi adaptarea: Felixuca @ Nifty Subtitles Team
- Ai încercat să o suni? - De trei ori.
De două ori a intrat căsuţa vocală, a treia oară suna ocupat.
Probabil eram tot eu, lăsând al şaselea mesaj.
- Povestea e mai complicată. - Da. Şi ea ştie adevărul.
Ai vorbit cu Hetty?
- Nu răspunde. - Crezi c-a fost obligată să plece?
Trebuie să fii un tip curajos ca s-o dai la o parte pe Hetty.
- Sau o femeie ambiţioasă. - Ce ştim despre ea, Eric?
Crezi că am folosi resursele Pentagonului, Siguranţei Naţionale
şi ale altor şase baze de date strict secrete
ca să strângem informaţii despre agenta Hunter?
- Deci e agentă? - N-am spus asta.
Ba am zis-o, dar era doar o presupunere.
Ai vrea să mai "ghiceşti" şi altceva?
A fost într-o misiune secretă, într-un loc ca...
Murmansk, poate.
- Apoi, poate, la Varşovia. - Continuă.
- Şi cred că a dispărut doi ani. - Trei.
Şi eu presupuneam.
Cine i-a zis să-i ia locul lui Hetty?
Decizia trebuie să fi venit de sus, de la directorul Vance.
Da, am autoritatea necesară.
Bine. Apoi zi-mi şi mie.
Aseară, când voiam să vorbim, ai plecat.
Cine eşti?
- Înlocuitoarea drei Lange. Ea... - Nu s-a pensionat.
- Nu de bunăvoie. - Eraţi apropiaţi.
Înţeleg... nelămurirea ta.
Varşovia.
Bine, m-ai prins.
Hetty a plecat, agent Callen. Mi-a zis că nu se mai întoarce.
Mie nu mi-a spus nimic şi cum nu răspunde la telefon...
Înseamnă că nu vrea să vorbiţi.
- N-o cunoşti pe Hetty. - Dimpotrivă.
- Sârbă? - Nu sârbă.
Agent Callen?
Agent Callen!
Vreau să vorbim, agent Hanna.
La naiba!
- Îmi spui unde anume mergem? - S-o vedem pe Hetty.
De ce crezi că ştiu unde locuieşte?
Să începem cu Hillcrest Drive nr. 1237 din Encino.
- Cum adică "să începem"? - Ştiu că are trei case.
- Eric? - Am urmărit-o de câteva ori.
- De câteva ori? - De vreo 12 ori.
Se tot mută. În fiecare seară doarme în altă casă.
Minunat!
Şi eu voi fi de faţă când îi vei spune că ai urmărit-o.
O să fie furioasă când o să-i batem la uşă.
Nu pe cât de furios sunt eu.
Mergi, Sam.
Nu e singură. Par să fie agenţi federali.
- Dar în faţă nu-i nicio maşină. - Presimţi ceva nasol?
Da. De când mi-ai zis c-ai urmărit-o până acasă.
Ce mai faceţi? Sunt vecinul. Înapoiez maşina de tuns iarba.
Ce mai face acum bătrânica? N-am văzut-o de câteva zile.
Nu sunteţi de la poliţie, nu?
- Vezi-ţi de treabă. - Deci sunteţi poliţişti.
- Anchetăm ceva. Dispari! - Nicio problemă.
Sunteţi poliţişti. Pot să văd o legitimaţie?
Agent federal! Aruncă arma!
Deci nu-s agenţi federali, Sam.
Armă!
Hetty?
- Nu-i a bună. - Nu-i a bună deloc.
- E de rău. - Foarte rău.
- Tu ai făcut asta? - Nu. Ei.
Te-ai adăpostit după Jaguarul lui Hetty?
- Eşti nebun? - Trăgeau în mine. Era riscant!
Crezi că pe Hetty n-o va deranja asta?
- Şi ce, voiai să fim împuşcaţi? - Eu mi-aş fi asumat riscul.
Ştiu. Mama Ursoaică şi Jaguarul ei.
Ziceam şi eu...
E vina ta. Trebuia să tragi în tipul ăla!
Ştii vreun atelier auto?
- Sanctuarul ei. - E ciudat, nu-i aşa?
E aiurea. Mie mi-e cam frică.
Dacă îi căutăm prin lucruri, eu nu intru în dormitor.
Ce ştim despre tipii ăia?
- N-aveau legitimaţii. - Deci lucrau pe cont propriu.
Poate erau foşti militari.
- Eric a vorbit cu Hetty? - Încă nu.
Am găsit ceva.
- Hetty-interruptus. - Aş vrea să nu fi zis asta.
Şi eu.
Dacă ştii despre ce e vorba, ar fi momentul să ne spui.
Nu întrebaţi pe cine trebuie.
- Cine ar fi persoana potrivită? - Eu.
La Operaţiuni. Acum. Cu toţii!
Agent Callen, spune-mi ce ştii.
Hetty a dispărut, am împuşcat trei tipi care-i răscoleau casa
şi sper că ştiţi dumneavoastră mai multe.
Sunt la fel de surprins de demisia lui Hetty.
Am venit aici ca să o conving să nu plece.
Când am ajuns, am aflat că e prea târziu.
- Înlocuitoarea ei? - A fost propusă chiar de Hetty.
Crede-mă, agenta Hunter e aptă pentru slujba asta.
- Ce v-a zis? - Că-i obosită. Că s-a săturat.
- Şi n-o credeţi. - Nu.
Nici tu n-o crezi, agent Callen.
- În ce naiba s-o fi băgat? - Nu ştiu.
Orice ar fi, probabil nu crede că va scăpa cu viaţă.
Dă-ne veşti, Eric.
Le-am căutat amprentele şi chipurile, dar încă nu i-am identificat.
Asta e tot.
Hetty v-a pus să strângeţi date în secret?
- În ultima vreme nu. - Nimic urgent.
Anchetaţi vreun caz? Poate aflase despre vreo pistă.
Nu ştim despre nicio operaţiune în desfăşurare.
Nu avem acces la informaţii până nu ni-l dă Hetty.
Z-N-T...
...1-1-7-9.
Verifică jurnalul de conectări.
Deschide fişierul accesat cel mai des în ultimele două săptămâni.
Deschide-l!
La naiba! E un virus.
Sper că n-ai şters întreaga bază de date, Eric!
Nu. Doar fişierul era virusat.
Probabil virusul era activat să şteargă informaţiile
la următoarea accesare.
Cine a deschis ultima oară fişierul?
Hetty.
Ce nume de cod are fişierul?
Operaţiunea Comescu.
Ce e Comescu?
Am un mesaj pentru Comescu.
E important, dacă mi-ai ucis doi oameni.
Îmi cer scuze. Am exagerat.
Ei sau tu?
- Cine eşti? - Contează doar mesajul meu.
Atunci spune-mi-l şi-l voi transmite mai departe.
Regret, dar trebuie să i-l comunic personal.
- Te-aş putea împuşca. - Fă-o.
Când Comescu va afla ce ai făcut, o să mori şi tu.
Domnule director, i-am găsit pe tipii ăia.
Te sun eu mai târziu. Să-i vedem!
- Toţi patru aveau dosare militare. - Erau militari în rezervă.
Din unităţi diferite. Deci n-aveau nimic în comun.
Erau mercenari.
Ca să-i angajez, pe cine ar trebui să sun, Eric?
- Acum încerc să aflu. - Grăbeşte-te!
Maşina era în garaj. Poate a închiriat alta.
Nu. Sau nu cu numele ei.
- Paşaportul? - Nimic.
Dacă Hetty a ieşit din ţară, foloseşte un nume fals.
Comescu operează din Europa.
Dacă lucrează la cazul ăsta, atunci acolo s-a dus.
Ca să o găsesc, îmi trebuie identitatea pe care o foloseşte.
Domnişoară Jones...
...doar tu poţi vedea asta.
Accesul e limitat la identităţile cunoscute ale lui Hetty.
Nu descarci, nu tipăreşti şi nu copiezi nimic.
- Îmi raportezi doar mie. - Am înţeles.
Fac copii după fişierele esenţiale pe SkyDrive.
Eşti isteţ.
Utilizator şi parolă.
N-ai instalat vreo program de monitorizare a tastelor, nu?
- Nu, domnule. - Mă bucur să aud asta. Gata.
- Unde-i Hunter? - Nu ştiu. La baie?
Nu prea lucrezi pe teren?
Nu-s cine ştie ce ţintaşă.
Nu prea a auzit nimeni de tine. De fapt, nimeni din cei de aici.
Nu-i nimic. Nici eu nu ştiu nimic despre ei.
Cu excepţia ta.
- Şi a lui Hetty. - Da.
- Nu mă placi. - Nu te cunosc.
- Cum rămâne cu prima impresie? - Nu te poţi baza pe ea.
Poate cu excepţia ta. Cine e Comescu?
- Întreabă-l pe director. - Te întreb pe tine.
Hetty are încredere în mine.
Nu m-ar fi recomandat dacă n-ar fi fost aşa.
Asta nu contează?
Atunci ar trebui să-mi spui adevărul. Cine e Comescu?
Îmi pare rău, Callen.
Nu îţi pot răspunde.
- Cine e Comescu? - E o informaţie secretă.
- Nu eşti autorizat. - Atunci autorizaţi-mă!
Nu pot. Hetty a distrus fişierul.
- Era singurul exemplar? - Din câte ştiu eu, da.
Poate că Hetty avea o copie.
Va trebui s-o întrebi chiar pe ea, când îi vom da de urmă.
- Agenta Hunter ştie tot? - Da.
Bine. Atunci îmi va spune ea.
E un dosar subţire, agent Callen.
Are puţine dovezi şi multe speculaţii.
Atunci agenta Hunter de ce a fost informată?
E specialistă în lingvistică. Hetty a luat decizia asta.
E foarte respectată şi nu doar de agenţia asta.
Trebuie să ai încredere în ea.
Şi trebuie să înveţi repede să colaborezi cu ea.
Dacă n-o găsim pe Hetty, va rămâne permanent aici.
Dle director, l-am găsit. Poate să aştepte.
- Ba nu, Eric. - Pe cine ai găsit?
Pe intermediarul mercenarilor. Îl cheamă Bernie Fischer.
V-am trimis fotografia lui şi coordonatele GPS.
Se pare că am terminat. Arestaţi-l.
- Sunt bolnav! - Stai liniştit, s-a mai văzut.
- Mulţi asudă atunci când mint. - Nu mint. De ce aş minţi?
De m-ar paşte 15-20 de ani de închisoare, şi eu aş minţi.
- Tu ai minţi, Sam? - De-ar îngheţa apele.
15 ani în închisoarea militară ţi-ar distruge viaţa.
- Ce închisoare militară? - E o crimă militară.
O investigaţie militară... Şi o închisoare militară.
Dar eu nu sunt soldat. Uitaţi-vă la mine! Urăsc armata!
- Ai grijă! - Sunt pacifist, ce Dumnezeu?
Pacifiştilor nu le merge prea bine în închisoarea militară.
Sau depinde ce le place.
Nu vă mint! Eu doar le găsesc contractele.
Nu ştiu ce şi cum. Nu-mi spun şi eu nu întreb.
Sunt doar un intermediar. "Domnul 10%".
- Doar 10%? - Bine, 35%.
- Iar începe să mintă. - Îmi daţi puţină apă?
În închisorile militare se dă apă doar de două ori pe zi.
Tu ştiai, G?
Nu ştiam, Sam. Mai aştepţi cu apa, Bernie.
Vreau să te uiţi la nişte poze.
- Ai mai văzut aşa ceva? - Nu.
- Curge apa din el ca prin sită. - "Asudă" mărturisirea.
- Dumnezeule! De ce par morţi? - Pentru că i-am ucis.
- Ce vreţi să ştiţi? Vă spun tot. - Ce căutau?
Un dosar. Era pe computer sau pe un flash disk din-ăla.
Ce dosar?
Ştiu doar un nume. Habar n-am ce-i acolo.
- Cum se cheamă dosarul? - Operaţiunea Comescu.
Ne aşteptam.
- Cum v-aţi înţeles la bani? - 50.000 plătiţi în avans.
Trebuia să anunţ eu când obţineam dosarul.
Mai primeam 50.000 la livrare.
- Cine te-a sunat? - Chiar el. Grigore Comescu.
Doar că n-a sunat. Ne-am întâlnit la o cafea.
- La asta nu mă aşteptam. - Comescu e în Los Angeles?
Da. Jur că nu mint!
Probabil că Hetty a aflat că tipul ăsta îşi caută dosarul.
- De asta a virusat fişierul. - Încerca să păstreze avantajul.
Avem numărul lui Comescu. Aşteaptă un telefon.
- Planul e simplu: îi dăm ce vrea. - Dosarul.
Mă voi da mercenar
şi-i voi spune că-l scoatem pe Bernie din combinaţie.
Când vine la întâlnire, îl prindem.
- Credeţi că Bernie Fischer minte? - Nu.
Nu...
Mă bucur că sunteţi de acord. Să n-o daţi în bară!
Avem doar nişte poze neclare cu Grigore Comescu, de la Interpol,
şi un dosar din Franţa despre trafic cu oameni în Polonia.
Hetty ştia mai multe, probabil. De ce s-ar fi interesat de caz?
- Îmi dau seama, agent Callen. - Atunci spuneţi-mi ce ştiţi.
Agent Hunter, agentul Callen are toate informaţiile necesare?
Da, domnule director.
Doar atât ai nevoie să ştii.
Şi... eu voi vorbi cu Comescu atunci când îl vei aduce aici.
- Analiza lui Hetty poate fi greşită? - Nu. Hetty n-a greşit.
Pe poziţie, Sam.
- Deeks, fii atent! E în zonă. - Am înţeles, Sam.
- Eric, ai imagini? - Da, Sam.
Un tip mi-a dat zece dolari ca să-ţi dau asta.
Care tip?
A apărut ceva. Rămâneţi pe poziţii.
Locul întâlnirii s-a schimbat, Sam. E pe acoperişul de vizavi.
G, nu-i o idee bună. Nu te vedem acolo.
G, recepţionezi?
- De ce se mută pe un acoperiş? - E retras, vor fi singuri.
- Vrea să fie sigur că nu-i urmărit. - Dar şi Comescu va fi expus.
Va avea cel puţin un om cu el. Şi poate fi acoperit de sus.
De pe blocul învecinat se vede acoperişul.
Eu acolo aş sta. Kensi, Deeks, verificaţi!
Îmi plac acoperişurile. Poţi fi singur.
Te poţi bucura de privelişte. Poţi fuma.
Poţi arunca oameni de sus...
- Ţie îţi plac acoperişurile? - Nu în mod special.
- Ai adus banii? - Tu ai adus dosarul?
Eric, să-mi dai de ştire dacă apare vreo problemă!
- Sigur, Sam! - Acolo!
Ne-au spus că în casă s-ar putea afla o femeie.
Nu era acolo.
Aţi avut noroc, spre deosebire de alţii.
Dosarul.
Femeia asta îţi face probleme?
Nu pentru mult timp.
Dacă ne spui unde e, te-am putea scăpa noi de ea.
Nu neapărat. Am capturat-o.
Agenţi federali!
Grigore!
Sam, al doilea agresor! Du-te!
Kensi, Deeks, cum e situaţia?
Stăm bine. Unul a fost eliminat.
Eric, anunţă-l pe directorul Vance că Grigore Comanescu e mort.
Ştie.
Am găsit-o pe Hetty. Sau am dat de urmele ei.
Şi-a cumpărat bilet de avion spre Praga
pe una dintre identităţile false, Gloria Edwards.
A folosit o carte de credit cu acelaşi nume de posesor
şi s-a cazat ieri la un hotel.
Noaptea trecută a luat un taxi până la o adresă din vestul oraşului.
- Nu pierde vremea. - Nu-şi acoperă urmele.
Parcă n-ar considera că mai contează.
- Călătoria era doar dus? - Da.
- Comescu a capturat-o pe Hetty. - Da, am aflat.
Găseşte-o! Trimit echipa după ea.
- Ai o echipă? - În Praga, nu.
- De când ştii că e în Praga? - Mi-a zis acum dra Jones.
- Plec cu primul avion. - Nu-i nevoie.
Voi trimite o echipă de la Paris.
Minunat. Mă pot lua când aterizez în Praga.
Nu vei merge acolo.
Ştiu limba cehă, limba română, am legături în Praga.
Nu te mai ocupi de cazul ăsta, agent Callen!
Atunci spune-mi de ce!
Ce e operaţiunea Comescu?
E legată de tine, agent Callen.
Doar de tine.
E o anchetă asupra unei familii de infractori români.
Imaginează-ţi cea mai cruntă suferinţă
pe care i-o poţi provoca unui alt om.
Familia Comescu a făcut lucruri mai rele de atât.
Mult mai rele.
Îl ţii minte pe Dobrashin Garasovic, nu?
Garasovic era ţigan. Ca familia Comanescu.
Încerca să dea de tine, ca să te avertizeze.
- În legătură cu ce? - Asta vrea Hetty să afle.
La asta lucra. Se ocupa singură de operaţiune.
- A aflat... - Că familia Comescu te vrea mort.
De ce?
E o dispută între familii, din câte îmi dau seama.
Eu n-am... familie.
Ei cred că am?
- Poate te iau drept altcineva. - Probabil.
- Hetty încerca să mă protejeze. - De asta nu poţi merge la Praga.
Ba tocmai de asta trebuie să mă duc acolo.
Hetty şi-a dat demisia.
Nu acţionează cu autoritatea acestei agenţii.
Vom trimite echipa din Paris.
O vom găsi, o vom aduce înapoi, vom încerca s-o luăm de acolo...
şi tu... nu vei face parte din echipă.
- De-aş putea, aş face-o. - Aşa e, dle detectiv.
Praga e un oraş mare. Nici n-ar şti unde să caute.
Am încărcat adresele din Praga şi informaţiile în sistem.
Le-au primit deja pe telefoane. Îmi pare rău.
Găseşte-o, agent Hunter...
Înainte să moară cu toţii.
O s-o ţii tot aşa?
Nu-mi place să cumpăr arme de pe piaţa neagră.
Nu ştiu pe unde au fost, când au fost curăţate sau de cine.
- Tu ai curăţat-o de dimineaţă. - De două ori.
Încărcătorul ăsta ieftin o să se blocheze.
- Nu erai obligat să vii. - Totuşi, iată-ne aici.
Hai s-o facem.
De data asta lasă măcar unul în viaţă!
Atunci nu mă obliga să te salvez din nou.
- E liber? - Da.
Aici.
E ok.
Nu-ţi vom face rău.
Doamna care a fost aici...
... unde e?
Au luat-o în după-amiaza asta.
Unde?
La o casă de pe plajă.
- Ştii casa asta? - Da
E la Marea Neagră. România.
Hetty e în viaţă.
- Unde? - În România.
Scuze... că vă deranjez.
Am un mesaj pentru capul familiei Comescu.
Eu sunt acela.
- Mă cheamă Alexa Comescu. - Eu sunt...
Gloria Edwards, după ce scrie pe paşaport.
De fapt, te cheamă Henrietta Lange. Preferi să ţi se spună Hetty.
Mă îndoiesc că e numele tău real.
Spune-mi, Henrietta,
ce mesaj poate fi aşa de important că eşti dispusă să mori pentru el?
Are două etaje şi un gard înalt.
La poartă vor fi paznici, chiar dacă nu-i vei vedea.
- Vor păzi şi accesul dinspre plajă. - Ne-ar repera de la distanţă.
Trebuie să venim dinspre drum. Intrăm pe poarta principală.
Poate creăm o diversiune pe plajă, ca să le distragem atenţia.
Apoi îi atacăm dinspre drum, puternic şi iute.
Mulţi ani l-aţi căutat pe un bărbat. Ultimul din familia sa.
- Numele lui e... - Ştiu cum îl cheamă.
- Asta ce e? - O dovadă.
Lucrezi peste program, dră Jones?
- Da. Eu doar... - Lange, Henrietta.
Am găsit ceva ciudat. De fapt, sunt două ciudăţenii.
Cu o săptămână înainte să plece, Hetty a cerut un document.
După ce l-a primit, a şters cererea.
E clar că n-a şters chiar tot. Ce document era?
Certificatul de deces al lui Callen.
A murit acum trei săptămâni.
Sunt morţi cu toţii... Alexa.
- Care-i al doilea lucru? - Am văzut asta.
N-ar fi trebuit, dar... E dosarul personal al lui Hetty.
- Trăsături distinctive. - Ştiu. Scrie că are...
Să nu spui nimănui. Ai înţeles, domnişoară Jones?
Am înţeles.
G...
G!
G?
De ce aş avea încredere în tine?
Pentru că suntem din aceeaşi familie.
Subtitrare de Felixuca www.niftyteam.ro