Jurnalul căpitanului, data stelară 5943.7.
Am calculat că Beta Niobe va deveni novă în aproximativ trei ore şi jumătate.
Singurul său satelit, Sarpeidon,
e o planetă de clasă M care la ultimul raport
era locuit de specie civilizată de umanoizi.
Acum instrumentele noastre arată
că n-a mai rămas nicio formă de viaţă inteligentă pe planetă.
Sursa de energie pe care am detectat-o e în această clădire, căpitane.
- Vreun semn de supravieţuitori? - Niciun semn de formă de viaţă.
Cum ar putea ca o planetă de oameni să dispară pur şi simplu?
Dacă ştiau că soarele lor e pe moarte,
n-ar fi putut face altceva decât să se sinucidă în masă.
Rapoartele spun că nu erau capabili de zboruri spaţiale.
Asta pare să fie o arhivă sau un fel de bibliotecă.
Atunci suntem cu siguranţă în locul potrivit să aflăm ce s-a întâmplat,
unde sunt locuitorii şi dacă a mai rămas vreunul.
- Asta e bine. De unde începem? - Vă pot ajuta?
Eu sunt bibliotecarul. Vă pot fi de ajutor?
Poate că da, d-le..
Dl Atoz. Mărturisesc că sunt puţin surprins să vă văd.
Credeam că toată lumea a plecat demult.
Dar surpriza e una plăcută.
La urma urmei, biblioteca n-are niciun rost dacă n-o foloseşte cineva.
Spuneai că toată lumea a plecat? Unde s-au dus?
Depinde de persoană, desigur.
Dacă doreşti să urmăreşti o anumită persoană,
îmi pare rău, dar acea informaţie e confidenţială.
Nu o persoană anume, doar oamenii în general. Unde au plecat?
Vă e greu să alegeţi, nu?
Da, când ai multe alternative
poate fi şi bine şi rău, dar poate vă pot ajuta.
Pe aici, vă rog.
Vă pot ajuta? Puteţi alege din mai mult de 20.000 de benzi,
dintre care câteva sute au fost recent adăugate colecţiei.
Sunt sigur că veţi găsi ceva care să vă mulţumească.
Tu, domnule, care e câmpul tău de interes?
- Ce spui de istoria recentă? - Chiar aşa? Păcat.
Avem atât de puţine despre istoria recentă. N-au fost cereri pentru asta.
Nu trebuie să fie detaliată, doar răspunsul la câteva întrebări.
Desigur. Serviciul e disponibil la birou.
Aţi întârziat mult. Unde aţi fost?
Spaţiul... ultima frontieră.
Acestea sunt călătoriile navei stelare Enterprise.
Misiunea ei de cinci ani, să exploreze lumi noi şi ciudate...
să caute noi forme de viaţă şi noi civilizaţii...
să meargă cu îndrăzneală acolo unde nimeni n-a mai fost vreodată.
STAR TREK
TOATE ZILELE NOASTRE DE IERI sezonul 3, episodul 23
Am venit deîndată ce am aflat ce se întâmplă.
Iertaţi-mă, domnule. Este vina mea. Trebuie să fi calculat greşit.
Scanările noastre au indicat că nu e nimeni aici.
Bineînţeles că ştiu. Toată lumea de pe această planetă
a fost avertizată în legătură cu nova cu mult timp în urmă.
Toţi urmat instrucţiunile iar acum sunt în siguranţă.
- Şi voi aţi face bine să faceţi la fel. - Spuneai că sunt în siguranţă?
- Absolut. Fiecare. - Unde s-au dus?
Unde au vrut să plece, desigur.
Ţine de alegerea fiecăruia.
Înţeleg.
Şi tu personal i-ai trimis pe toţi aceşti oameni de pe planetă în siguranţă?
Da, da, da, au plecat toţi!
Cu excepţia voastră.
Desigur, a trebuit să deleg sarcinile simple replicilor mele.
Tu eşti cel real, d-le Atoz?
Desigur. Eu sunt adevăratul domn Atoz.
De fapt, e chiar real, Jim.
Lasă-ne să te luăm cu noi într-un loc sigur.
Nu, mulţumesc.
Plănuiesc să mă alătur soţiei şi familiei când va veni timpul.
Nu vă faceţi griji pentru mine. Gândiţi-vă la voi.
Vă atenţionez, e foarte urgent. Scăpaţi înainte să fie prea târziu.
Biblioteca e la dispoziţia voastră.
Voi fi bucuros să vă furnizez toate materialele de referinţă care să vă ajute.
Istoria planetei e disponibilă în fiecare detaliu.
Alegeţi doar ce vă interesează cel mai mult.
Milenii, secole, date, momente.
Biblioteca e cheia voastră.
Este într-un dosar greşit.
Faceţi-vă propria selecţie, dar nu uitaţi că aţi întârziat.
Vom alege cât de repede putem.
- Cât mai e până devine novă? - Trei ore şi treisprezece minute.
- Acest domn nu e... - Tu, domnule.
Cred că vei găsi ceva interesant chiar aici.
Dacă astea nu sunt bune, pot aduce alt dosar.
Ţi-ai făcut selecţia, d-le?
Ce anume, mai exact, trebuie să aleg?
Sunt sigur că am fost clar. Perioada care te interesează.
Înţeleg. Asta e o maşină fascinantă. Ce e?
Aceasta e atavachron-ul.
Interesantă terminologie. Cum funcţionează?
- Pot... - Oh, nu, domnule, nu.
Trebuie să te rog să nu atingi mecanismul de control.
Întoarce-te şi fă-ţi selecţia. Când ai ales,
te voi pregăti pentru atavachron.
Mulţumesc, d-le Atoz.
Spock! Bones!
Stai! Nu te-am pregătit.
Trebuie să fiţi pregătiţi!
Ce e locul ăsta?
Da şi unde e căpitanul?
N-am făcut nimic. Daţi-mi drumul.
Vulpe stricată!
Vino când ţi se porunceşte, sclavule!
Ai nevoie de o lecţie despre cum să te porţi cu superiorii tăi.
- Cine e stăpânul tău? - Sunt un om liber, domnule.
Atunci ai nevoie de maniere mai bune, tinere domn.
Apără-te!
Încălzind acest bolovan, am putea avea ceva căldură temporar.
Care e problema?
Ceva împiedică fazer-ul meu să funcţioneze.
Mulţumesc, omule.
Am crezut că o să mă ologească
fraierul acela când m-a prins tăindu-i punga cu bani.
Ce e asta? Eşti în regulă?
Te-am luat drept pescar,
dar tu nu eşti unul de-al nostru, nu?
- Eşti de treabă că m-ai scăpat. - Mulţumesc.
Ce lecţie grozavă le-ai servit filfizonilor aia...
Mai bine ai veni cu mine în bibliotecă. Vei fi în siguranţă acolo.
Dr McCoy se poate uita la acele vânătăi.
Bine, iubitule. Condu şi te voi urma.
- Unde-i "biblioteca"? - Este chiar ac...
Unde e căpitanul, Spock? Eram chiar în spatele lui.
Ce-i cu tine, omule? S-o ştergem înainte ca filfizonii să vină cu alţii.
Nu, nu, vino aici. Îţi aminteşti când m-ai văzut prima dată?
Îţi aminteşti dacă am trecut printr-un fel de uşă?
Cred că prostul ăla te-a lovit la cap.
Haide, iubire. Ştiu un doctor care nu va întreba nimic.
- Nu. Nu. Trebuie să fie pe aici pe undeva. - Jim!
- Jim, ne poţi auzi? - Bones? Spock?
Căpitane, te auzim dar nu te putem vedea.
Eşti în regulă?
- Trebuie să ne fi pierdut. - Aşa e.
Se pare că toţi au scăpat de distrugerea lumii lor refugiindu-se în trecut.
- Ai milă de noi. Sunt spirite. - Nu, nu. Nu, nu.
Aceia sunt nişte prieteni de-ai mei. Ei...
Spock, eşti în bibliotecă?
Nu. Suntem într-o sălbăticie cu caracteristici arctice.
Vrea să spună că e frig.
- Poţi ajunge în bibliotecă? - Nu e nicio bibliotecă, căpitane,
cel puţin noi nu vedem niciuna.
- Suntem la baza unei stânci de gheaţă. - Explică.
Chiar înainte ca tu să dispari, căpitane,
am descoperit o maşină pe care dl Atoz a numit-o atavachron.
Trebuie să fi fost conectată cumva la biblioteca video.
Deschizând portaluri temporale către trecut.
Tu ai trecut în perioada la care te uitai.
Eu mă uitam pe nişte materiale despre epoca lor de gheaţă.
Eu mă aflu aici, evident, pentru că am trecut prin portal
în acelaşi timp cu dr McCoy.
Da.
Prietenii mei se întorc cu întăriri.
Acolo e complicele femeii. Arestaţi-l.
Noi suntem legea şi trebuie să ne asculţi.
- Sub ce acuzare? - Hoţie şi tăierea pungii cu bani.
- E o greşeală. Nu sunt un hoţ. - Ce se întâmplă?
- Doamne ajută-ne, ce e asta? - Sunt spirite.
Plecaţi, plecaţi spiritelor şi permiteţi oamenilor cinstiţi să se apropie.
- Continuaţi să vorbiţi! - Căpitane!
Vorbesc la comanda lui. Închideţi-i gura şi vor tăcea.
Trebuie să fii aproape de portal.
Continuă să vorbeşti, acum!
Jim, ce se întâmplă?
Se pare că Jim are probleme.
Şi noi s-ar putem să avem probleme. Trebuie să găsim un adăpost.
În acest frig sever, nu putem supravieţui prea mult.
- Lasă-mă aici, Spock. - Vom merge împreună sau deloc.
Nu fii nebun.
Mâinile mele şi faţa sunt degerate. Nu-mi pot simţi picioarele.
Singur ai o şansă. Fă ce-ţi spun. Du-te şi încearcă să-l găseşti pe Jim.
- Mergem împreună. - Vulcanian nătărău şi încăpăţânat!
Suferă de pe urma asprimii climei voastre.
Din păcate el e doctorul, nu eu.
Nu-i voi da medicamente, momentan.
Poate dacă va sta liniştit la căldură, îşi va reveni singur.
E plăcut şi cald aici.
Cum te numeşti?
Mă numesc Spock.
Chiar şi numele tău e ciudat.
Iartă-mă. N-am mai văzut niciodată pe cineva ca tine.
De ce sunteţi aici?
- Şi voi sunteţi prizonieri? - Prizonieri?
Acesta e unul din locurile în care Zor Kahn trimite oamenii
când vrea ca ei să dispară.
N-aţi venit prin portalul temporal?
Da, am venit prin portalul temporal, dar nu ca prizonieri.
Am fost trimişi aici din greşeală.
Atavachron-ul e departe,
dar eu cred că vii dintr-un loc şi mai îndepărtat.
Asta aşa e.
Nu sunt de pe o lume pe care o ştii.
Lumea mea e o planetă la milioane de ani depărtare.
Cât de minunat! Mi-au plăcut mereu cărţile care scriau despre asemenea posibilităţi.
Dar sunt doar poveşti.
Asta nu e real.
Probabil îmi imaginez toate astea.
Înnebunesc!
Ascultă-mă. Sunt ferm convins că exist.
Sunt material.
Tu nu îţi imaginezi asta.
Am fo...
Am fost aici prea mult timp... singură.
Când v-am văzut acolo afară, nu-mi venea să cred.
Va muri?
Aici. Asta e femeia.
Şi aici e acolitul femeii.
Deschide.
Trezeşte-l.
Tu eşti hoţul care vorbea cu spiritele.
Nu, sunt străin aici.
De unde eşti?
- De pe o insulă. - Care anume?
Se numeşte Pământ.
Nu cunosc nicio insulă numită Pământ. Dar nu contează. Continuă.
Nu am văzut-o niciodată pe femeia asta înainte de seara asta.
Când ea a ţipat,
din câte mi-am dat seama, era atacată.
- Negi că eşti complicele ei? - Da, neg asta.
Citeam în bibliotecă atunci când am auzit strigătele ei.
Domnul meu, biblioteca.
Îţi aminteşti unde e bibliotecă, domnul meu?
Poate că eşti nevinovat în treaba asta.
- Eu cred că eşti un om cinstit. - E un vrăjitor!
Ai grijă femeie! Sunt convins că eşti vinovată.
Nu mai aduce acuzaţii false.
Vorbea cu spirite nevăzute. E vrăjitor! Tu ai auzit vocile!
Este adevărat, domnul meu.
Am auzit spiritul vorbind cu el.
El i-a răspuns şi l-a numit Bones.
Eşti un vrăjitor!
A rostit o vrajă. M-a făcut să fur împotriva voinţei mele.
Cu siguranţă nu credeţi...
Tu ai auzit acele spirite?
Da, domnul meu. Am fost martor.
Ceea ce a auzit, domnul meu,
erau doar prietenii mei din spatele zidului, în bibliotecă.
- În bibliotecă. - Nu ştiu nimic despre asta.
Trimite pe cineva care se pricepe la vrăjitorii să-l examineze.
Eu nu mă bag în asta.
Domnul meu, cel puţin aranjează să mă întâlnesc cu dl Atoz.
- Nu ştiu niciun Atoz. - Da! Da! Atoz!
Nu ştiu nimic despre asta, nimic despre problema asta!
- Nu vreau să aud despre asta! - Lasă-mă să-ţi vorbesc!
- Vrăjitorule! - Cel puţin vorbeşte tu cu mine!
Vrăjitorule!
Te vor arde.
McCoy.
McCoy, trezeşte-te.
- Cine eşti tu? - Numele meu e Zarabeth.
Zarabeth.
Spock, suntem în bibliotecă?
Nu, suntem încă în epoca de gheaţă, dar pentru moment suntem în siguranţă.
Jim. Dar Jim?
Doctore, eşti prea slăbit să te ridici. Rămâi întins şi odihneşte-te.
Eu voi încerca să-l găsesc pe căpitan.
Găseşte-l, Spock.
Nu-ţi face griji pentru mine. Tu doar găseşte-l pe căpitan.
Spock...
Cine e acest Jim?
E comandantul şi prietenul nostru.
V-am văzut doar pe voi doi. N-am ştiut că mai e unul.
El nu a venit cu noi. A fost trimis prin portalul temporal
în altă perioadă a istoriei, mult mai târzie decât aceasta.
Pentru a-l găsi,
nu există decât o cale.
Zarabeth, îmi arăţi unde e portalul temporal?
Dar prietenul tău... e bolnav.
Aşa e.
Dacă îl las aici, s-ar putea să nu mai ajungă la navă.
Va rămâne izolat în această perioadă de timp.
Însă nu mai e în pericol de moarte, aşa că el nu mai reprezintă prima mea grijă.
Şi dacă rămân aici,
nimeni din echipa noastră nu va putea să îl ajute pe căpitanul Kirk.
- Faci asta să sune ca o ecuaţie. - Ar trebui să fie o ecuaţie!
Ar trebui să pot rezolva această problemă logic.
Poate că are legătură cu atavachron-ul.
Dacă aş fi ştiut mai multe despre cum funcţionează...
Zarabeth, ai spus că ai fost adusă aici ca prizonier.
- Pot să întreb... - De ce?
Vina mea a fost alegerea nefericită a rudelor.
Doi dintre ei au fost implicaţi într-o conspiraţie de a-l ucide pe Zor Kahn.
Îmi amintesc acest nume din benzile de istorie din bibliotecă.
Zor Kahn, tiranul.
Executarea rudelor mele n-a fost suficientă.
Zor Kahn a hotărât să-mi distrugă întreaga familie.
A folosit atavachron-ul să ne trimită în locuri unde nimeni să nu ne găsească.
Zarabeth, trebuie să mă întorc la dl Atoz şi la atavachron.
Îl vom căra pe dr McCoy iar tu trebuie să vii cu noi.
Te voi trimite pe tine şi pe doctor pe navă, iar eu îl voi căuta pe căpitanul Kirk.
Nu pot trece iarăşi prin portal.
Dacă o fac, voi muri.
Nu te poţi întoarce?
Nici unul nu se poate întoarce.
Când am trecut prin portal, am fost schimbaţi de atavachron.
Aceasta e funcţia lui. Structura de bază a celulelor noastre e ajustată
timpului în care intrăm.
Nu te poţi întoarce. Dacă treci din nou prin portal,
vei muri până să ajungi în cealaltă parte.
Spock.
Unde ne aflăm?
Eşti în siguranţă aici, McCoy.
Da, îmi amintesc de tine.
Haide doctore, înapoi în pat.
De ce eşti încă aici, Spock? De ce nu-l cauţi pe Jim?
Este imposibil să îl căutam, doctore. Nu ne putem întoarce.
Ce vrei să spui prin imposibil? Trebuie să ne întoarcem.
Zarabeth mi-a explicat.
Când am trecut prin portalul temporal,
acesta ne-a alterat structura fiziologică.
Dacă încercăm să ne întoarcem în bibliotecă, vom muri.
Încerci să-mi spui că suntem prinşi aici?
Da, doctore, suntem prinşi.
Aşa cum şi Jim e prins oriunde ar fi.
Jurnalul căpitanului, data stelară 5943.9.
Oamenii din acest timp cred în vrăjitorii,
iar eu sunt acuzat de vrăjitorie.
Cinci martori l-au auzit pe McCoy vorbindu-mi
şi au crezut că a fost un spirit malefic.
Din ce ştiu eu despre procesele de vrăjitorie, nu am prea multe şanse
dacă nu ajung la procuror.
Fără cină pentru tine, drăguţă.
Haide.
Mergi sus.
Dă-mi cana ta.
Strigă şi ţi-l voi rupe.
Nu mişca.
Temnicer!
Am fost acuzat pe nedrept. Ştii asta.
Vei veni cu mine în faţa tribunalului inchizitorial.
Acolo va fi decisă problema vrăjitoriei tale.
Nu există vrăjitorii!
Temnicer! Ăsta e un sacrilegiu.
Dacă te aud, te vor arde pentru asemenea credinţe.
Tu eşti singurul care mă aude şi ăsta e adevărul.
Nu există vrăji. De ce negi asta?
Să nu te audă.
Există vrăji! Există!
S-ar putea ca chiar tu să fii găsit vrăjitor de către inchizitor.
Nu!
Ce faci? Nu!
Ajutor!
Te voi denunţa inchizitorului.
Ai venit aici din viitor, la fel ca mine.
De aceea şi tu eşti vrăjitor.
Te implor. Nu mă implica.
- Mă vor arde. - Atunci ajută-mă.
Voi face tot ce pot să-ţi dovedesc nevinovăţia.
Voi infirma toate acuzaţiile de vrăjitorie.
Însă va trebui să nu mai vorbeşti niciodată cu tovarăşii tăi rămaşi în urmă.
Ajută-mă să mă întorc în bibliotecă. M-am rătăcit. Trebuie să mă întorc acolo.
- Nu te poţi întoarce. - Îţi spun că trebuie!
Am doi prieteni cu mine, pierduţi în altă perioadă de timp.
Trebuie să-i găsesc. Te poţi întoarce cu noi.
Nu ne putem întoarce niciodată.
Trebuie să ne trăim vieţile aici, în trecut.
Avatachron-ul a pregatit structura celulelor şi undele noastre cerebrale
ca noi să trăim aici, natural.
Să te întorci în viitor ar însemna moarte instantanee.
Pregătit? Eu n-am fost pregătit.
Dl Atoz nu m-a pregătit în niciun fel.
Atunci trebuie să te întorci deîndată!
Dacă n-ai fost transformat, poţi supravieţui doar câteva ore aici în trecut.
Haide. Repede! Repede!
Zarabeth, eşti un bucătar minunat.
Ţi s-a mai spus asta?
- Nu recent. - Vei descoperi
că Spock e chiar neglijent în aceste probleme.
N-am observat asta.
Păi acum că mă simt mai bine,
vei observa o diferenţă vizibilă în abordarea noastră.
- Într-adevăr? - Abia aştept.
Cred că te simţi suficient de bine, doctore,
să încerci câteva din delicatesele pe care le oferă acest mediu.
- Nu, nu încă. - La cum progresezi,
vei fii pregătit curând.
Dr McCoy face progrese excelente.
Iar dl Spock practică medicina fără licenţă.
Nu-l lăsa să te doftoricească. Eu sunt doctorul pe aici.
Şi cel mai rău pacient al echipajului de pe Enterprise.
Mă întreb unde e ea.
Cinci mii de ani în viitor.
Mulţumesc.
Mă întreb unde e Jim.
Cine ştie?
Putem doar spera că e bine, oriunde s-ar afla.
Cum adică "putem doar spera"?
- N-ai făcut nimic în legătură cu asta? - Ce a mai rămas de făcut?
Să localizăm portalul. Nu poate fi prea departe.
Am mai discutat asta, doctore.
Ce rost are să reluăm subiectul? Nu ne putem întoarce.
- Nu a fost clar pentru tine? - Ba da, a fost clar.
Atunci poate ai fost prea bolnav să înţelegi
ce "nu ne putem întoarce" înseamnă.
Nu pot să cred, Spock. Nu-ţi stă în fire să... renunţi.
Atunci o să-ţi repet.
Bagă-ţi asta în cap: nu ne putem întoarce.
Asta înseamnă că suntem prinşi aici, în trecutul acestei planete, aşa cum suntem
şi vom rămâne aici restul vieţilor noastre.
Acum înţelegi?
Da, înţeleg.
N-am crezut că o voi auzi vreodată,
dar înţeleg.
Tu vrei să stai aici.
De fapt, eşti puternic motivat să stai în acest pustiu.
Perspectiva ţi se părea chiar atrăgătoare cu puţin timp în urmă.
Ascultă-mă, Vulcanian cu urechi ascuţite.
Nu îmi place cum sună.
Nu cred că mi-a plăcut vreodată iar acum sunt sigur.
Ce se întâmplă cu tine, Spock?
Nimic din ce nu trebuia să se întâmple cu mult timp în urmă.
Cu mult timp în urmă.
Desigur.
Cu mult timp în urmă.
Aici e. Nu îmi amintesc punctul exact.
Asta e. Acela e portalul.
Nu mai pot sta.
Spock? McCoy?
- Kirk către Enterprise. Răspunde. - Aici Scott, căpitane.
Cât timp mai e până explodează soarele?
17 minute. Mai bine v-aţi întoarce.
Nu putem, Scotty. Spock şi McCoy lipsesc.
Ştiam eu că sunt probleme. Am o echipă în aşteptare.
Nu. Sub nicio formă să nu trimiţi pe altcineva aici fără ordinul meu.
Pregăteşte-te de warp şi aşteaptă. Kirk, terminat.
D-le Atoz, unde eşti?
Pot să vă ajut? Tu erai.
Ai noroc că ai găsit calea de întoarcere.
Acum lasă-mă să te procesez prin atava...
Nu. D-le Atoz, eu şi prietenii mei suntem de pe altă planetă.
Noi nu aparţinem istoriei voastre. Noi nu aparţinem planetei voastre.
Doar lasă-mă să am grijă de tine şi te poţi întoarce unde aparţii.
Nu. Vreau să găsesc exact discul la care se uitau ei.
- Te rog, întoarce-te! Te rog! - Îmi pare rău, d-le Atoz. D-le Atoz.
Trebuie să-mi pregătesc plecarea.
Îţi dau drumul într-un minut.
Încă te ţii de jocul cu replici? Tu care eşti, copie sau realul?
Tu eşti, evident, un maniac sinucigaş.
Nu înţeleg ce încerci să faci, dar dacă continui, vom muri amândoi.
Iar eu unul, nu doresc să mor.
Dacă mă ajuţi, nu vom muri, îţi promit asta.
- Nu am încredere în tine. - Care eşti tu,
- replica sau cel real? - Sunt adevăratul Atoz.
Mi-ai nimicit replicile.
Regret ce trebuie să fac acum.
Tu nu vrei să-mi faci rău, nu-i aşa?
Ai încercat să-mi salvezi viaţa, îmi dau seama de asta.
Pune chestia aia deoparte.
Nu pot pretinde că îmi pare rău că eşti aici,
deşi îmi dau seama că e un ghinion pentru tine.
Şi eu sunt aici împotriva voinţei mele, la fel ca tine.
Îmi pare rău.
Nu cunosc nicio cale să te întorc în timpul tău.
Nu ţin neapărat să mă întorc.
Acesta e timpul meu acum. A trebuit să accept asta.
Dar am fost singură aici.
Ştii cum e să fii singur? Cu adevărat singur?
Da, ştiu cum e.
Cred că ştii.
Ia ceva de mâncare, te rog.
Dacă îţi face plăcere.
Asta e carne de animal?
Mă tem că nu prea e altceva de mâncare pe aici.
Normal, din cauza climatului.
Care e sursa de căldură din adăpost?
- Un izvor subteran de apă caldă. - Excelent.
Atunci va fi posibil să construim o seră sau ceva asemănător.
Între timp, ne vom mulţumi cu această sursă de hrană.
N-avem prea multe lucruri aici.
Zor Kahn mi-a lăsat doar cele necesare supravieţuirii.
Însă evident, a intenţionat ca tu să trăieşti în continuare.
Da. Mi-a dat arme, un adăpost, mâncare,
toate cele necesare traiului...
cu excepţia unui tovarăş.
N-a vrut să se spună că a ordonat să fiu ucisă.
Dar să mă trimită aici singură... dacă asta nu e moarte, ce e?
O minte foarte inventivă are acel om.
Dar insensibilă.
Să trimiţi o femeie aşa de frumoasă în exil.
Frigul trebuie să mă fi afectat mai mult decât am realizat.
Te rog, nu îmi da atenţie. Nu sunt eu însumi.
Mă port ruşinos.
Am mâncat carne de animal şi mi-a făcut placere.
Ce e în neregulă cu mine?
Îţi spun că eşti frumoasă.
Dar eşti frumoasă.
E greşit să-ţi spun asta?
Am tânjit să te aud spunând-o.
Eşti frumoasă.
Mai frumosă decât orice mi-am imaginat vreodată.
Doar rămâi unde eşti, domnule. Te voi trimite în siguranţă.
Mă vei ajuta să-i caut pe prietenii mei.
Eşti un om foarte hotărât.
- Aici Kirk. - Ce se întâmplă?
- Ce mai aşteptaţi? - N-am timp de explicaţii.
Eşti gata de warp?
- Da, căpitane. - Pregătiţi-vă să ne teleportaţi.
Dar când steaua explodează, nu aşteptaţi. Plecaţi repede de aici. Kirk, terminat.
Acum vom începe să căutăm.
Erau într-o zonă îngheţată. Auzeam vântul.
Bine! Bine!
Trebuie să fie în epoca de gheaţă a lui Sarpeidon acum 5000 de ani.
- Lasă-mă să mă uit. - Ne vom uita amândoi, d-le Atoz.
Spock.
N-ai fost cinstit cu mine, Spock,
un lucru nou pentru tine.
Ţi-am spus cum stau lucrurile, doctore.
Aşa cum le ştii tu. Sau doar ai crezut-o pe cuvânt
pe Zarabeth pentru că asta ai vrut să crezi?
Ţi s-a spus adevărul.
Ce importanţă are dacă Zarabeth e sursa?
Zarabeth e singură, condamnată la o viaţă îngrozitoare în singurătate.
Ea ar face orice, oricui, să schimbe asta.
- Nu-i aşa, Zarabeth? - V-am spus ceea ce ştiu.
Chiar aşa? Ai spus că nu putem întoarce.
Adevărul e că tu nu te poţi întoarce.
Ea nu ar pune în pericol alte vieţi.
Ar face orice să nu rămână singură.
Ar minţi, ar înşela, m-ar ucide chiar şi pe mine,
pe căpitan, întregul echipaj de pe Enterprise
pentru a te ţine aici cu ea.
Hai Zarabeth, spune-i adevărul lui Spock.
Haide.
- Spune-i lui Spock că ai ucide... - Ce îi faci?
Încerci să mă ucizi, Spock?
Chiar asta vrei?
Gândeşte-te.
Ce simţi? Furie? Gelozie?
Ai mai avut aceste sentimente înainte?
Asta e imposibil.
Imposibil.
Sunt Vulcanian.
Vulcanienii pe care îi ştii tu nu vor exista decât peste 5000 de ani.
Gândeşte-te omule. Ce se întâmplă pe planeta ta acum,
chiar în acest moment?
Strămoşii mei sunt barbari, războinici barbari.
Care aproape s-au distrus cu propria lor pasiune.
Spock, te transformi într-unul din strămoşii tăi,
cu 5000 de ani înainte să te fi născut!
M-am pierdut.
Nu mai ştiu cine sunt.
Ne putem întoarce?
Nu ştiu.
Ştiu doar că eu nu mă pot întoarce.
Eu voi încerca, Spock.
Pentru că soţia mea e acolo şi vreau acea viaţă.
- Crezi că asta e cea corectă? - Nu ştiu.
Dacă vrem să fixăm portalul în perioada de timp adecvată,
- trebuie să fii precis. - Nu i-am văzut.
Încearcă să-i chemi.
Bones.
Spock! McCoy!
- L-ai pus pe cel greşit. - Te rog, nu mai am timp.
- Dă-mi drumul. - Încearcă din nou.
Nu e niciun portal aici, doctore. N-are rost.
Presupun că ai dreptate.
Eşti prea bolnav ca să mai rămâi afară. Renunţă.
Bones. Spock!
E Jim. Aici suntem, Jim.
I-am găsit. Încă mă puteţi auzi?
Te auzim perfect, căpitane.
Urmaţi-mi vocea.
Spock. McCoy. Urmaţi-mi vocea.
Mă auziţi? Continuaţi să-mi urmaţi vocea. Spock. McCoy.
- Aici trebuie să fie. - Ce mai aşteptaţi? Grăbiţi-vă!
Haide, Spock.
Ia-o înainte, doctore.
Nu vreau să plec de lângă tine.
Nu pot veni.
Dacă mă întorc, voi muri.
- Ce mai aşteptaţi? Grăbiţi-vă! - Cât timp mai avem?
- Scotty, cât timp mai e? - Trebuie să veniţi la bord, acum.
Haide, Spock. Acum!
Ceva e în neregulă.
Ce se întâmplă? De ce nu poate trece?
Nu ştiu, doar dacă e din cauză că iniţial au trecut împreună.
Spock, McCoy, nu puteţi trece decât amândoi în acelaşi timp.
- Scotty. - Ordin sau nu,
- te teleportez pe tine mai întâi. - Nu! Stai!
Spock, McCoy, treceţi prin portal. Nu mai avem timp.
Îşi plănuise scăparea. Mă bucur că a reuşit.
Kirk către Enterprise.
Nu mai e nevoie să mă observi, doctore.
După cum vezi, m-am întors în prezent, în toate sensurile.
Dar s-a întâmplat, Spock.
Da, s-a întâmplat.
Dar asta a fost acum 5000 de ani.
Iar ea e moartă acum.
Moartă şi îngropată.
Cu mult timp în urmă.
- Scotty, eşti acolo? - E acum sau niciodată, căpitane.
Teleportează-ne la bord şi iniţiază warp maxim, imediat.
Kirk, terminat.
Traducerea in limba română: Bordea Gabriel Diacritice şi corectarea textului: Mr H.