Bateriile de fazere sunt pregătite, d-le.
Raza, 43.000 şi se apropie.
Ce detectezi, d-le Spock?
Configuraţie neidentificată.
Propulsie ionică, viteză ridicată, o tehnologie unică.
- Vreun contact, locotenente? - Apelăm pe toate frecvenţele, d-le.
Am încercat în toate limbile. Niciun răspuns.
Acum folosim simboluri interstelare standard.
- Continuaţi să încercaţi. - Da, domnule.
- Mărire factor 10, d-le Chekov. - Da, d-le.
38.000 şi se apropie.
Ei, Scotty?
Habar n-am. Dar nu-i aşa că e o frumuseţe?
Interesant design.
N-am mai văzut niciodată aşa ceva.
Şi o propulsie ionică ca asta.
Ne-ar putea învăţa câte ceva.
Forme de viaţă, d-le Spock?
Una.
Umanoidă sau asemănătoare. Nivel redus de activitate.
Sistemul de menţinere al vieţii, funcţional.
Atmosferă interioară.
Combinaţie azot oxigen.
Instrumentele indică o undă de transfer
emanând din zona formei de viaţă umanoidă.
- Direcţionată unde? - Puntea lui Enterprise, căpitane.
- Paza. - Paza pe Punte.
Sunt căpitanul James Kirk.
Aceasta e nava stelară Enterprise.
Traducerea în limba română: Bordea Gabriel Diacritice şi corectarea textului: Mr H.
Spaţiul... ultima frontieră.
Acestea sunt călătoriile navei stelare Enterprise.
Misiunea ei de cinci ani...
să exploreze lumi noi şi ciudate...
să caute noi forme de viaţă şi noi civilizaţii...
să meargă cu îndrăzneală acolo unde nimeni n-a mai fost vreodată.
STAR TREK
CREIERUL LUI SPOCK sezonul 3, episodul 1
- Ce s-a întâmplat? - Starea cârmei, d-le Sulu.
Nicio schimbare de la ultima citire, d-le.
Raportul situaţiilor de pe toate punţile, locotenent.
Jim! Jim!
Da, ce e?
Mai bine ai veni jos la infirmerie, chiar acum.
În regulă. Vin imediat.
Puntea cinci, personalul, nici o avarie.
Acum.
Funcţionează.
Slavă Domnului.
Spock. Ce s-a întâmplat?
L-am găsit pe masă.
Aşa?
Nu, nu aşa.
Ce s-a întâmplat?
Nu ştiu.
L-aţi conectat în întregime la sistemul de menţinere a vieţii.
- Era mort? - Mai rău de atât.
- Ce vrei să spui? - Jim...
Haide Bones, ce atâta mister?
Creierul lui a dispărut.
A fost scos chirurgical.
Cum a putut să supravieţuiască?
E cea mai mare realizare tehnică pe care am văzut-o vreodată.
Fiecare nerv care se sfârşea în creier a fost închis cu mare dibăcie.
Nimic rupt, nimic răsucit, fără sângerare.
E un miracol medical.
Dacă creierul lui lipseşte...
atunci Spock e pe moarte.
Nu.
Acel fizic Vulcanian incredibil
a rezistat până a preluat sistemul de menţinere al vieţii.
Corpul său trăieşte, funcţiile autonome continuă să funcţioneze...
dar nu are minte.
- Fata aceea. - Da.
- Ce fată? - De pe nava aceea.
Ea l-a luat.
Nu ştiu de ce sau unde l-a dus...
dar ea trebuie să-l fi luat.
Bones, cât timp îl poţi ţine în viaţă?
- Nu pot să-ţi dau nicio garanţie. - Nu e suficient, doctore.
Dacă s-ar fi întamplat oricăruia din noi, aş fi spus la nesfârşit.
Dar psihologia Vulcaniană limitează ceea ce pot face.
Corpul lui Spock e mult mai dependent de acel creier formidabil
pentru a rămâne în viaţă.
Atunci îl vom lua cu noi.
Unde să-l luăm?
În căutarea creierului său, doctore.
Din ceea ce spui, în momentul în care îl găsim,
trebuie să-l punem înapoi în corpul lui, altfel îl pierdem.
Jim, unde ai să cauţi
în toată galaxia asta?
Unde o să cauţi creierul lui Spock?
Cum ai să-l găseşti?
Îl voi găsi.
Chiar dacă o faci, eu nu-l pot repune la loc.
Nu am tehnica medicală.
A fost scos.
Poate fi pus la loc.
Dar nu ştiu cum.
Hoaţa care l-a luat are cunoştinţele.
Am s-o forţez.
Dacă n-o găseşti în 24 de ore, mai bine uită toată treaba asta, Jim.
Tu şi Scotty...
pregătiţi-l pe Spock.
O am din nou, d-le. O urmă ionică. Pare că se potriveşte.
- Unde duce urma? - Sistemul Sigma Draconis.
Fixează-te pe ea, d-le Sulu.
Viteză maximă.
Warp 6.
Nici o îndoială cu privire la urmă?
Nici o greşeală, d-le.
Jurnalul căpitanului, data stelară 5431.4.
De 15 ore şi 20 minute urmărim urma ionică a navei care are creierul lui Spock.
Timpul care ne-a mai rămas... 8 ore şi 40 minute.
Căpitane, am pierdut urma.
- Toate scanerele, cercetare extremă. - Da, d-le.
- Ei? - Nimic, d-le.
Nici un fel de semnal, căpitane.
S-a dus, d-le. O schimbare bruscă de direcţie.
I-am pierdut urma, dar s-a dus în acel sistem.
D-le Chekov, afişează schema sistemului Sigma Draconis pe ecran.
Înţeles, căpitane.
Citeşte, d-le Chekov.
Soare, tip spectral, Gamma 9,
9 planete, trei din ele clasa M
posedând forme inteligente de viaţă
conform rapoartelor şi scanărilor de rază lungă.
Ea respira aerul nostru.
Trebuie să se fi dus pe una din ele.
Arată-ne cele trei planete clasa M.
Cea din stânga, numărul 3, categoria "B" pe o scală industrială.
Echivalentă cu Pământul din anul...
-... 1845. - Da, d-le.
A doua planetă clasa M, numărul 4, e categoria "G."
Anul 2030.
Dar nava aceea, căpitane,
fie era cu mulţi ani înaintea noastră,
fie era cel mai incredibil proiect reuşit din istorie.
A treia planetă clasa M, d-le Chekov.
Numărul şase.
Nici un semn de dezvoltare industrială.
După ultimul raport e în era glaciară.
Viaţă inteligentă din abundenţă, dar la cel mai primitiv nivel.
Din câte înţeleg eu, d-le Chekov,
- acolo sunt trei planete clasa M... - Da, d-le.
... niciuna capabilă să lanseze zboruri interstelare.
- Nu, d-le. - Totuşi una din ele a reuşit.
- Da, d-le. - Mulţumesc, d-le Chekov.
Căpitane, detectez o generare ridicată de energie pe planeta 6.
- Asta e planeta primitivă îngheţată. - Da, d-le.
- Care e sursa ei? - Ar putea fi naturală...
activitate vulcanică, aburi sau alte cauze...
dar e foarte regulată.
Ce arata scanările suprafeţei?
Nici un semn de civilizaţie organizată.
Umanoizi primitivi detectaţi la intervale neregulate.
Cu pulsuri regulate de energie generată?
Nu pot să explic, d-le.
Nu-mi pot permite să ghicesc greşit.
Trebuie să aleg planeta corectă, să ajung acolo, să găsesc creierul.
8 ore şi 35 minute.
Recomandări, d-le Chekov.
Sigma Draconis 3.
E mai apropiată. Puternic populată.
Dar cu un rating tehnologic de doar 3.
N-ar fi putut lansa nava pe care am văzut-o în spaţiu.
Niciuna din aceste planete n-ar putea.
Aş spune planeta 4, căpitane.
Cel puţin planeta 4 e înaintea planetei 3, tehnologic.
Dar propulsia ionică avansată e dincolo chiar şi de capacitatea noastră.
Ar fi un miracol dacă ei ar fi dezvoltat-o.
Ce ar vrea ei cu creierul lui?
Ce ar vrea ei cu creierul d-lui Spock? La ce le-ar folosi?
- De ce l-ar vrea? - Da. De ce l-ar dori?
8 ore şi 34 minute.
Planeta 6 e în era glaciară, spuneai?
De câteva sute de ani, cel puţin.
Doar zona tropicală e fără gheaţă.
Dar energia...
Regulată.
E acolo.
E reală.
Da, d-le.
Nu are nici un sens, dar e acolo.
Pregătiţi sala teleportorului.
Iau o echipă pentru a coborî pe planeta 6.
Înţeles, d-le.
O bănuială, căpitane?
O bănuială, d-le Sulu.
Dar dacă bănuieşti greşit, căpitane?
Dacă bănuiesc greşit, dl Spock e mort.
Spock va muri.
Jurnalul căpitanului, data stelară 4351.2.
Ne teleportăm pe o planetă primitivă în era glaciară
în sistemul stelar Sigma Draconis.
Timpul care ne-a mai rămas să găsim creierul lui Spock...
8 ore şi 29 minute.
Temperatură potrivită de 22 grade.
Semne de viaţă, d-le Spock...
d-le Scott?
Împrăştiate.
Larg răspândite.
Umanoizi, într-adevăr.
Pe o arie întinsă.
Atenţie. Ştim că dezvoltarea lor e primitivă.
Da.
Citeşte, d-le Chekov.
Nu sunt structuri, căpitane.
Nu detectez obiecte mecanizate.
Nici un consum de suprafaţă, nicio generare de energie.
Atmosfera e perfect în regulă, desigur.
Temperatura e de maxim 40. Locuibil.
Tu ai pielea groasă.
Căpitane!
Acolo e cineva sau ceva, între pietre.
Cinci dintre ei. Umanoizi, mari.
Fazerele pe "paralizat."
Îi vreau conştienţi.
Trageţi doar la semnalul meu.
Flancaţi-i.
Chekov.
Nu vrem să vă facem rău.
Nu suntem duşmanii voştri. Suntem prietenii voştri.
Vrem doar să vorbim cu voi.
Voi...
nu sunteţi Ceilalţi?
Nu. Venim dintr-un loc îndepărtat.
Noi suntem oameni.
- Oameni? - Ca şi voi.
Voi sunteţi mici...
Ca şi Ceilalţi.
Cine sunt Ceilalţi?
Dătătorii de durere...
şi de plăcere.
Ei trăiesc aici, cu voi?
Nu. Ei vin.
Ei dau durere şi plăcere.
Vin din cer?
Sunt aici.
Veţi vedea.
Ceilalţi vor veni după voi.
Ei vin... după toţi ca noi.
Vin şi după femeile voastre?
- Femei? - Femelele de felul vostru.
Cuvintele tale nu spun nimic.
Voi aveţi o pereche?
Pereche?
O însoţitoare.
Ne poţi duce unde îi putem găsi ce Ceilalţi?
- Nimeni nu vrea să-i găsească. - Noi da. Noi vrem să-i găsim.
Du-ne acolo şi te vom lăsa să pleci.
Căpitane, 500 metri în acea direcţie, e o fundaţie sub suprafaţă.
Una imensă. Semnale multiple.
Clădiri?
Da, d-le. Foarte vechi, complet ascunse.
Dar odată au fost aici.
Undeva, acolo jos, trăiesc Ceilalţi.
Scotty, caută un drum către jos.
Nu! Nu! Nu vă duceţi acolo.
- E în regulă. - Nu! Nu!
E în regulă! Lasă-l să plece!
Ce ar putea face Ceilalţi să cauzeze asemenea teroare?
Ce zicea el, "durere şi plăcere"?
Un amestec ciudat.
Un oraş ascuns şi mort pe o planetă aflată în era glaciară.
Şi umanoidul mascul care nu ştie ce înseamnă cuvântul femelă.
Căpitane!
Aici, d-le!
E mâncare acolo şi alte chestii.
O magazie pentru prietenii noştri musculoşi.
Nu prea cred... Scotty.
Metal. Forjat, călit.
Prietenii noştri n-ar fi putut face asta.
Ce crezi?
Ar putea fi un dispozitiv de avertizare
pentru a ţine acele creaturi departe de mâncare.
Sau mâncarea ar putea fi o momeală pusă de Ceilalţi să-i atragă aici.
În acest caz, unda ar fi un semnal.
Şi această grotă, o cursă.
Dacă e o cursă pusă de Ceilalţi pentru creaturi, căpitane,
n-o să ne prindă şi pe noi?
Exact.
Kirk către Enterprise.
Enterprise. Aici Uhura.
Teleportaţi-l pe dr McCoy aici jos, imediat.
Da, d-le.
D-le Chekov, tu şi echipa de pază veţi rămâne aici la intrare.
Vom fi în contact permanent cu voi.
Da, d-le.
În regulă, Bones.
Adu-l.
Ţine-l aproape de dreapta.
Gata?
Apelează-l pe Chekov şi spune-i să-mi trimită stomacul jos.
S-ar putea să avem de aşteptat.
Am putea să ne facem confortabili.
Fazerele pe "paralizat."
Căpitane, acea energie pe care am detectat-o deasupra, se apropie.
O cantitate mare?
Suficientă să împingă planeta asta de pe orbită.
Ce fel de sursă?
Fie un reactor nuclear de 150 km, fie...
Sau ce?
Energie ionică.
Încetinim.
- E în regulă? - O fac să-şi revină imediat.
Voi nu sunteţi de aici.
Voi nu sunteţi Morg.
Condu-mă la conducătorul tău. Vreau să vorbesc cu el.
"El"? Ce înseamnă "el"?
Ce-aţi făcut cu creierul lui Spock? Unde l-aţi dus?
Tu nu eşti Morg sau Eymorg.
Nu ştiu nimic despre niciun creier.
- Minţi! - Nu minte, Jim.
Nici o schimbare în semnale. Ea nu ştie.
Vezi ce poţi detecta pe comunicatorul tău.
Înţeles.
Nu vrem să-ţi facem rău.
Ce e acest loc?
Acest loc e aici.
- Cine eşti tu? - Eu sunt Luma.
Eu sunt Eymorg.
Tu nu eşti Eymorg. Tu nu eşti Morg.
Ce eşti tu?
Jim...
nu are rost.
Nu vei obţine nimic de la ea.
Mintea ei e a unui copil.
Căpitane, am ceva, dar nu-l pot localiza.
Fascinant.
Activitate fără sfârşit, dar fără voinţă.
Spock, tu eşti?
Căpitane? Căpitane Kirk?
Da, Spock.
Da.
Căpitane, îmi face plăcere să-ţi aud vocea.
Unde eşti Spock?
Tu eşti, dr McCoy, eşti cu căpitanul?
Unde altundeva aş putea fi?
D-le Spock, unde eşti?
Şi inginerul Scott.
Din păcate nu ştiu unde sunt.
Vom ajunge la tine, Spock. Nu va dura mult.
O idee bună, căpitane.
Pare puţin probabil să reuşesc să ajung eu la tine.
Repede!
Iat-o. Ea e aceea.
Ce ai făcut cu creierul lui Spock?
Jurnalul căpitanului, data stelară 5431.6.
Imediat după ce am luat legătura cu creierul lui Spock,
dr McCoy, eu şi inginerul Scott am fost luaţi prizonieri
de o civilizaţie foarte complexă
sute de metri sub suprafaţa planetei Sigma Draconis 7.
Creaturile primitive pe care le-am întâlnit deasupra
ne-au avertizat în legătură cu dătătorii de durere şi plăcere
şi de consecinţele înspăimântătoare dacă suntem capturaţi de ei.
Ce sunteţi voi?
De ce sunteţi aici?
Tu ai ceva de spus?
Ce aţi făcut cu creierul lui Spock?
Noi nu-l cunoaştem pe Spock.
Acesta e Spock.
L-ai văzut pe navă.
Aveţi creierul lui.
Îi trebuie înapoiat imediat. Ce-aţi făcut cu el?
Ah, da, creierul.
Ai vorbit cu Luma despre creier, dar noi nu înţelegem.
Nu ştiu despre Luma, dar tu ai fost pe Enterprise. Te-am văzut.
Nu ştiu despre aceste lucruri.
Tu ai venit pe nava mea!
Noi nu ştim decât despre aici, dedesubt şi aici deasupra.
Acesta e locul nostru.
Tu nu eşti Morg. Tu eşti străin.
Te-am văzut pe nava mea!
Jim...
poate că nu-şi aminteşte... sau chiar nu ştie.
Separarea poate fi completă.
Nu pare posibil ca ea să fi făcut operaţia pe Spock.
Nu, nu pare.
Tu ai rănit-o pe Luma.
Nu ţi se va mai permite să răneşti pe nimeni.
Îmi pare rău.
Noi nu vrem să rănim pe nimeni.
Dacă vreţi să vă reîntoarceţi la casa voastră, puteţi pleca.
Nu.
Vom rămâne aici să învăţăm mai multe despre voi
şi să vă spunem despre noi.
Da, de exemplu, deasupra e frig şi rău.
Şi dedesubt e cald.
Aerul e proaspăt.
Da. Nu e soare, dar e lumină.
Aş dori să vorbesc cu cei care sunt la conducere.
La conducere?
Da, organizatorii, conducătorii...
liderii poporului vostru.
Eu sunt lider.
Nu există altul.
Asta e imposibil.
Cine a construit maşinăriile?
Cine sunt doctorii? Cine operează?
Cine controlează acest complex?
Controlează?
Controlorul?
Da, controlorul.
Controlorul.
Cine... cine controlează?
Aş vrea să-l întâlnesc.. să-l văd.
Nu. Nu e permis. Niciodată!
Controlorul e singur. Separat.
Noi îl servim pe Controlor.
- Nimănui nu-i e permisă apropierea. - Nu intenţionăm să-i facem rău.
- Aţi venit să ne distrugeţi. - Nu, nu, nu, promit.
Vrem doar să vorbim cu cineva despre creierul lui Spock.
Creier şi iar creier! Ce e un creier?
E Controlorul, nu-i aşa?
Da, da, într-un fel e.
Creierul uman controlează funcţiile fiecărui individ.
Bones...
Scotty...
Creierul lui Spock controlează...
Nu e posibil.
Mare conducător.
Mare conducător!
Am venit dintr-un loc îndepărtat să învăţăm de la controlorul vostru.
Minţi! Mă cunoşti. Ai spus asta.
Aţi venit să-l luaţi înapoi pe Controlor.
El e prietenul nostru. Trebuie să ne duci la el.
Te implorăm.
Curând va fi prea târziu.
Nu-i duce, Kara.
Nu-i duce la Controlor!
- Vor fi împiedicaţi. - Trebuie să ne duci...
Trebuie să învăţ ce să fac.
Veniţi cu mine.
- Ţineţi-i aici. - Da, stăpână.
Jurnalul navei. Înregistrarea locotenentului Sulu.
Menţin Enterprise pe orbita planetei Sigma Draconis 7.
Bănuiala căpitanului Kirk că pe această planetă e creierul lui Spock
pare să fie corectă.
Ensign Chekov a rămas la suprafaţă să acţioneze ca o legătură
între căpitan şi Enterprise.
N-am simţit niciodată ceva asemănător.
Parcă fiecare nerv din corpul meu ardea.
N-am crezut niciodată că organismul uman poate suporta atâta durere.
Astea sunt să ne ţină pe loc.
Trebuie să fie o încuietoare magnetică sau ceva asemănător.
Nu e de mirare că Morgii sunt atât de ascultători...
sau înspăimântaţi.
Cum e ţinut în stare de funcţionare acest loc
de minţile primitive pe care le-am întâlnit?
Acele femei n-ar fi putut organiza niciodată ceva atât de complex.
Pentru asta e nevoie de geniu ingineresc.
Dar nu e niciun semn de geniu ingineresc în acele femei.
Au fost suficient de inteligente să inventeze aceste dispozitive de dresaj.
Ce cale de a menţine controlul asupra unui om.
Durere şi plăcere, ni s-a spus deasupra.
Sunt sigur că ai observat aspectul plăcut al acestui loc.
Da, cu siguranţă am observat acele aspecte plăcute.
Dar şi asta a fost, de asemenea, strict sub comanda femeilor.
Cum a fost introdus creierul lui Spock în asta?
Cu un comunicator, am putea reuşi să aflăm.
Tipul ăsta ne ţine departe de lucrurile noastre.
Nu e vreo cale să corectam situaţia?
Ştiinţa ar putea să furnizeze un răspuns.
O face, căpitane.
De acord, doctore.
Ştiinţa va triumfa.
Haide, Scotty.
Bones, dă-le ceva să-i ţină departe o vreme.
Spock.
Răspunde, Spock.
Spock, ai fost pe această frecvenţă, Spock.
Da, căpitane, încă sunt aici.
V-aţi întors pe Enterprise?
Nu.
Am putea reuşi să te localizăm, dacă ne-ai da o idee la ce te folosesc.
E ceva medical?
Nu sunt sigur.
Se pare că am un corp ce tinde spre infinit.
Corp?
Nu ai unul.
Atunci ce sunt?
Eşti un creier fără corp.
Fascinant.
Ar putea explica multe, doctore.
Măduva spinării mele lucrează din greu
aparent respirând, aparent pompând sânge,
aparent menţinând temperatura corpului la normal.
Spock nu avem timp pentru asta.
De ce v-aţi pus vieţile în primejdie venind aici?
Am venit să te punem la loc. Unde eşti?
Înapoi unde?
Înapoi în corpul tău.
L-am adus cu noi.
Atent, căpitane, dar probabil nepractic.
Deşi aş putea avea încredere în doctor
să-mi scoată o schijă sau să-mi înţepe un furuncul
nu cred că el are cunoştinţele de a pune un creier la loc.
Mulţumesc.
Nici o intenţie de defăimare, dr McCoy.
Această abilitate nu există încă în galaxie.
Abilitatea de a fi scos există chiar aici.
Şi restaurarea ar trebui să fie posibilă.
De acea trebuie să ajungem la tine cât de repede se poate.
Căpitane, apreciez riscurile pe care vi le asumaţi pentru mine,
dar trebuie să insist că merită
numai dacă există o şansă rezonabilă de succes.
Cât timp a trecut de când...
18 ore şi 12 minute.
Dr McCoy trebuie să vă fi spus că 24 ore
e timpul maxim pe care corpul meu...
Le-am spus.
Asta ne lasă exact 5 ore şi 48 minute, Spock.
Pare prea puţin să dezvolţi o asemenea abilitate, nu?
Da.
Foarte scurt.
De aceea trebuie să ajungem la tine imediat.
Trimite-ne un semnal de dirijare.
Înţeles.
- Îl am. - Bones.
Spock, încă o întrebare.
Da, căpitane.
Avem ataşate nişte dispozitive ce generează durere.
Ne poţi spune cum să scăpăm de ele?
O să mă ocup numai de asta.
Căpitane, am un răspuns pentru tine.
Se pare că benzile voastre de durere sunt controlate manual.
Butonul roşu de la brăţară le desface.
Ştiu că asta nu prea are sens.
Oh, ba da, Spock, are.
Menţine-ţi concentrarea, Spock.
Trebuie să fie acolo, căpitane.
Jim...
Spock...
fără durere.
Nu.
Pleacă.
O să murim. Nu trebuie să luaţi Controlorul.
Vom muri cu toţii!
Controlorul e tânăr şi puternic.
Perfect!
Cât de măgulitor.
Tu vei da viaţă poporului meu pentru următorii 10.000 ani.
Veţi găsi alt Controlor.
Cel vechi e terminat!
Nu mai e altul decât acesta şi nu va fi altul timp de 10.000 ani.
Spock, eşti într-o cutie neagră ţinută de raze luminoase
într-un panou de control complex.
Fascinant.
Spuneai că respiri, pompezi sânge,
menţii temperatura?
E posibil ca tu să recirculi aerul, să rulezi o uzină de încălzire,
să purifici apă?
Într-adevăr, căpitane.
Asta e fără îndoială o parte din ceea ce fac.
El trebuie să rămână! El trebuie să rămână!
Nu va rămâne.
Tu i-ai luat creierul.
Tu îl vei pune la loc.
Cum ai făcut-o?
Nu ştiu.
N-ar fi putut, Jim.
Mintea ei funcţionează la un nivel simplu.
Facultăţile mentale par să se fi aproape atrofiat aici din cauza nefolosirii.
Ea a fost pe Enterprise. Ea trebuie s-o fi făcut.
Cum ai făcut-o?
A fost vechea ştiinţă.
Cum ai obţinut-o?
Mi-am pus pe cap învăţătorul.
Ce e învăţătorul?
Marele învăţător al tuturor cunoştinţelor străvechi.
Dă-mi voie să explic, căpitane.
Se referă la cunoştinţele înregistrate pe casete ale constructorilor acestui loc.
Am scanat-o. O magazie foarte impresionantă.
Cum lucrează? Arată-ne.
- Nu pot. - Trebuie să ne spui.
Nu pot.
Doar la comanda anticilor aş putea înţelege.
Cum lucrează? Arată-ne!
Te vom proteja.
E un dispozitiv cu circuite de alimentare.
Ele duc în mintea preotesei conducătoare.
Folosirea lui e strict predeterminată de constructori.
Nu! Cunoştinţele sunt interzise!
Eu nu trebuie să ştiu secretul!
Voi fi pedepsită!
Domnilor...
explicaţia Controlorului cu privire la funcţionarea învăţătorului
e în esenţă corectă.
Totuşi, el nu-mi recunoaşte deloc meritele.
Eu furnizez mijloacele prin care sunt folosite cunoştinţele.
Fără mine, căpitane...
Fără tine nu ar fi existat delicatul miracol ce a ţinut creierul lui Spock în viaţă.
Mulţumesc, doctore.
Asta a fost foarte elegant.
Da. De la început am apreciat abilitatea ta.
Bine, căpitane Kirk.
Atunci vei aprecia de asemenea că fără învăţător,
nu aş fi avut cunoştinţele să folosesc ceea ce voi cu generozitate mi-aţi furnizat.
Acel fazer e pus pe "ucide."
Aşa e.
Astea sunt cunoştinţele pe care mi le-aţi adus.
Nu mişca.
Dacă armele voastre ucid, te va ucide.
Nu suntem noi primii care v-am adus cunoştinţele despre ucidere.
Dacă vei continua, îl vei ucide pe Spock.
Controlorul moare?
Controlorul va trăi 10.000 ani şi îi vom da tot devotamentul nostru.
Dar Spock va fi mort.
Corpul lui moare acum.
De ce nu înţelegeţi?
Nevoia poporului meu de Controlor
e mai mare decât nevoia voastră pentru prietenul vostru.
Nimeni nu poate ucide un om!
Pentru nici un scop. Nu e acceptabil.
N-o face.
Nu ştiu ce e uciderea. Nu vreau să ucid.
Porunca trebuie îndeplinită.
Trebuie să ne ajuţi.
Când ai venit pe navă aveai cunoştinţele.
Acum, când am venit noi aici, nu le mai aveai.
Corect.
Cât timp durează cunoştinţele?
Trei ore de ale voastre.
Ar fi chiar la timp.
Dacă ai fi avut cunoştinţele, ai fi putut pune la loc ceea ce ai luat?
Nu o voi face.
Trebuie să ne ajuţi.
Trebuie să restaurezi cu acea cunoştinţă ceea ce ai luat.
Nu!
Trebuie să pui la loc ceea ce ai luat!
Nu-mi voi trăda poporul. Controlorul va rămâne.
Jim, a mers pentru ea.
S-ar putea să meargă şi pentru mine.
Ea e străină.
Configuraţiile creierului ei sunt diferite.
Ar putea provoca daune ireversibile creierului tău uman, doctore.
Deja sunt chirurg.
Dacă aş putea învăţa aceste tehnici, poate aş reuşi să le reţin.
Căpitane, s-ar putea să-l pierzi pe doctor în acest fel.
S-ar putea, dar suntem siguri că te pierdem dacă nu încerc.
Nu-ţi pot permite să-ţi pui viaţa în pericol pentru mine.
Spock, n-ai auzit?
S-ar putea să reţin şi să ofer aceste tehnici omenirii.
Jim, nu merită asta riscul?
Tu n-ai insista să-ţi asumi un asemenea risc?
Dă-i drumul, doctore.
Porneşte învăţătorul.
Nu!
Desigur.
Un copil ar putea-o face.
Jurnalul căpitanului, data stelară 5432.3.
Dr McCoy a început restaurarea creierului lui Spock.
Problema noastră...
nu ştim cât timp va ţine minte cunoştinţele chirurgicale avansate.
Orice altă încercare de a folosi dispozitivul de învăţare e imposibilă.
L-ar ucide pe ofiţerul meu medical.
N-am mai văzut ceva asemănător.
Operează la viteză warp.
Mi-ar plăcea să încerc şi eu acel învăţător.
Îl veţi avea înapoi şi noi vom fi distruşi.
Nu. Voi nu veţi fi distruşi.
Veţi trăi fără Controlor pentru prima dată.
Dar vă va fi mai bine fără, cred.
- Vom muri. - Nu.
Veţi trăi şi vă veţi dezvolta aşa cum ar trebui.
Toate astea n-au fost făcute pentru voi.
Acum femeile de aici de jos şi bărbaţii de deasupra vor controla împreună.
Ei nu ne vor ajuta fără durere.
Mai sunt şi alte căi. Le veţi descoperi.
Trebuie să vă mutaţi la suprafaţă.
Vom muri la suprafaţă, în frig.
Nu, nu veţi muri.
Veţi învăţa să construiţi case, să le încălziţi, să lucraţi.
Noi vă vom ajuta un timp.
Oamenii au supravieţuit şi în condiţii mai rele.
E o problemă de evoluţie.
Vă veţi descurca.
Căpitane Kirk.
Ce e?
A început să uite.
Nu pot...
Bones.
Toţi ganglionii... nervii. Sunt milioane.
Ce trebuie să fac?
Bones, nu te poţi opri acum.
Încerc să înfig un ac cu un baros.
Ce ar trebui să fac? Nu pot să-mi amintesc.
Nu-mi amintesc.
- Bones. - Nimeni nu poate repune un creier.
Tu ai putut.
Cu ceva timp în urmă a fost o joacă de copii.
Jurnalul căpitanului, suplimentar.
Cursa noastră împotriva timpului pentru a-i salva
viaţa lui Spock s-ar putea dovedi inutilă.
Dr McCoy a pierdut cunoştinţele medicale pe care le-a obţinut de la învăţător.
El a reînceput lucrul după propriile sale abilităţi şi tehnici chirurgicale
în încercarea de a continua operaţia,
dar e şovăitor şi nesigur.
În speranţa disperată ca el să poată fi ajutat de creierul lui Spock,
l-am instruit pe dr McCoy să dea prioritate conectării corzilor vocale ale lui Spock.
Ei?
Moare şi eu nu pot face nimic.
Da...
Dr McCoy...
Spock.
Dacă vei termina reconectarea centrului vorbirii mele,
aş putea reuşi să te ajut.
Centrul de vorbire.
Da. E corect.
Una câte una.
Aşa e mai bine.
Acum, doctore, încearcă separatorul sonic.
Separatorul sonic.
Da, cred că am deja ceva senzaţii tactile.
Te rog stimulează terminaţiile nervoase şi observă reacţiile fizice, una câte una.
În fiecare caz, eu va trebui să-ţi spun când sondarea e corectă.
Tu va trebui să le închizi folosind un conector tri-laser.
Conector tri-laser.
Gata?
Gata.
Degetul arătător dreapta.
Corect.
Dreapta...
încheietura mâinii.
Corect.
Cotul drept.
Corect.
Foarte bine, doctore.
N-o să trec niciodată peste asta... Vulcanianul ăsta-mi spune mie cum să operez.
Închis.
Ei?
De unde să ştiu? Aş fi putut face o mie de greşeli.
Să închizi terminaţii nervoase, să conectezi ganglioni.
Balansul fluidului e corect, dar...
nu ştiu.
Felicitări, doctore şi mulţumesc.
Cum te simţi, Spock?
Per total, căpitane, cred că sunt chiar bine.
E fascinant.
Un exemplu remarcabil al unei civilizaţii degenerate.
La apogeul ei, avansată dincolo de capabilităţile noastre
şi acum operând la acest nivel primitiv pe care l-aţi văzut.
Şi totul a început cu mii de ani în urmă, când a reapărut era glaciară.
Acest complex de sub pământ a fost făcut pentru femei.
Bărbaţii au rămas deasupra.
Apoi a avut loc sciziunea bărbat-femeie.
O fascinantă dezvoltare a unei culturi...
Ştiam că e greşit. Nu trebuia s-o fi făcut.
Ce anume?
N-ar fi trebuit să-i reconectez gura niciodată.
Doctore, ne-am asumat riscul.
După cum spuneam, o fascinantă dezvoltare culturală,
într-un fel ce n-a mai fost văzut de mult.
Ultima a avut loc pe vechiul Pământ, când romanii...
Traducerea în limba română: Bordea Gabriel Diacritice şi corectarea textului: Mr H.