Jurnalul căpitanului, data stelară 5630.7.
Am fost desemnaţi să-l transportăm pe ambasadorul Medusan
din Federaţie înapoi pe planeta lui natală.
În timp ce gândurile Medusanilor sunt cele mai sublime din galaxie,
înfăţişarea lor fizică e exact opusul.
Au evoluat într-o rasă de fiinţe amorfe, extrem de hidoase
încât priveliştea unui Medusan înnebuneşte complet orice om care l-ar vedea.
D-le Marvick, sunt James Kirk, căpitanul.
Căpitane, ce faceţi aici?
Trebuie să plecaţi înainte ca ambasadorul Medusan să sosească.
Da. Vom avea grijă de tot. Acesta e dl Spock, primul meu ofiţer.
A, da, tu eşti Vulcanianul. Tu poţi rămâne,
dar tu, căpitane şi acest domn...
Montgomery Scott, inginerul şef. Spuneţi-mi Scotty.
D-le Spock, ai vizorul? Poartă-l.
Oamenii care zăresc doar un Medusan, înnebunesc.
Mulţumesc, d-le Marvick. O să port vizorul.
Nu trebuie să-l lăsăm pe ambasador să aştepte.
Mergi cu dl Scott. Sunt sigur că voi doi aveţi multe în comun.
E un privilegiu rar să întâlneşti unul dintre proiectanţii lui Enterprise.
Locotenent Uhura, deschide un canal
către centrul de control al teleportorului de pe planetă.
Da, domnule.
Aici căpitanul Kirk.
Informaţi-i pe ambasador şi pe dr Jones că suntem gata să-i teleportăm la bord.
Kirk terminat.
Eşti sigur că acest vizor va funcţiona?
S-a dovedit eficient pentru Vulcanieni.
De jumătatea ta umană îmi fac griji.
Mă voi strădui s-o ţin sub control.
Anunţă-mă când teleportarea e gata.
Bine aţi venit la bord, d-le ambasador Kollos.
Eu sunt primul ofiţer, Spock.
Eu sunt dr Jones.
Ambasadorul e foarte onorat să te întâlnească, d-le Spock.
Traducerea în limba română: Bordea Gabriel Diacritice şi corectarea textului: Mr H.
Spaţiul... ultima frontieră.
Acestea sunt călătoriile navei stelare Enterprise.
Misiunea ei de cinci ani...
să exploreze lumi noi şi ciudate...
să caute noi forme de viaţă şi noi civilizaţii...
NU EXISTĂ FRUMUSEŢE ÎN ADEVĂR? Sezonul 3, episodul 5
Căpitane Kirk, suntem gata.
Locotenent Uhura, deschide un canal către toate punţile.
Canal deschis, domnule.
Aici căpitanul Kirk, către tot personalul navei.
Planul de eliberare intră un vigoare acum.
Eliberaţi căile de trecere, imediat.
Ambasadorul va fi escortat în cabina sa, imediat.
D-re Jones, felicitări pentru desemnarea ta cu ambasadorul Kollos.
Mulţumesc, dar desemnarea nu e încă definitivă.
Va depinde de abilitatea mea
de a obţine o adevărată conexiune mintală cu ambasadorul.
Sunt sigur că ţi se va părea o experienţă fascinantă.
Nu ştiam că cineva a reuşit vreodată să obţină
o conexiune mintală cu Medusanii.
N-a reuşit nimeni.
Mă refeream la conexiunile mintale pe care le-am încercat cu membrii altor specii.
Am auzit, d-le Spock, că ai refuzat desemnarea cu ambasadorul.
Nu am putut să accept.
Viaţa mea e aici.
Spock către Punte.
Am ajuns la cabina ambasadorului.
Mulţumesc, d-le Spock.
Anunţaţi-i pe toţi să se întoarcă la staţii.
Bine. Să plecăm de aici. Factor warp 2.
Factor warp 2, d-le.
Aş fi apreciat oportunitatea de a-l saluta pe ambasador.
Sunt sigură că ambasadorul ar fi fost încântat.
Aproape că te invidiez, misiunea ta.
Văd în mintea ta că eşti tentat să-mi iei locul.
Incorect doctore, deşi sunt conştient de încercarea ta de a mă contacta mintal.
Te-ai născut telepată?
Da.
De aceea a trebuit să studiez pe Vulcan.
Înţeleg.
Pot să te conduc în cabina ta?
Cred că voi sta aici un timp.
Adesea, ambasadorul Kollos crede că procesul de teleportare e neliniştitor.
Înţeles.
Chirurgul navei noastre face adeseori aceleaşi plângeri.
Cheamă-mă când eşti gata.
Ce vede el când te priveşte?
Trebuie să ştiu!
Nu înţeleg de ce te-au lăsat să pleci cu Kollos.
Ei, căpitane?
Populaţia masculină din Federaţie.
N-a încercat nimeni să te facă să te răzgândeşti?
Acum că ai întrebat, da.
Ei, mă bucur că n-a reuşit.
- Altfel n-aş fi putut să te întâlnesc. - Mulţumesc, căpitane.
Spune-mi, dr Jones, de ce nu e periculos pentru tine să fii cu Kollos?
Pe Spock îl pot înţelege. Nimic nu-l poate impresiona.
- Mulţumesc, căpitane. - Cu plăcere, d-le Spock.
Dar am înţeles că niciun om nu se poate uita la Kollos, chiar şi cu vizor,
fără să înnebunească.
Cum reuşeşti?
Am petrecut patru ani pe Vulcan studiind disciplina lor mintală.
Sărmana fată.
Din contră, doctore, aş spune că dr Jones a fost într-adevăr norocoasă.
Vulcan nu e chiar ideea mea de distracţie.
Bucuria poate fi multe lucruri, doctore.
Pe Vulcan am învăţat să fac lucruri imposibil de învăţat oriunde în altă parte.
- Să citeşti minţi? - Cum să nu le citesc, căpitane.
- Nu înţeleg. - Dr Jones s-a născut telepată, căpitane.
Vulcan a fost necesar pentru sănătatea mea.
Ceea ce cei mai mulţi dintre oameni în general găsesc imposibil de înţeles,
e nevoia de a împiedica nebunia gândurilor şi emoţiilor altor oameni.
Sau a propriilor lor gânduri... şi emoţii.
Tocmai am observat IDIC-ul tău Vulcanian, d-le Spock.
E o reamintire că, ca Vulcanian,
poţi face o legătură mintală cu Medusanii mult mai bine decât pot eu?
Mă îndoiesc că dl Spock ar purta cele mai respectate simboluri Vulcaniene
doar să te enerveze pe tine, dr Jones.
De fapt, port asta în această seară să te onorez pe tine, doctore.
Într-adevăr?
Foarte interesant. Aş putea spune chiar fascinant,
dar să ne întoarcem la misiunea ta.
Doctore, crezi că poate fi găsită o cale
de a angaja Medusani ca navigatori pe nave stelare?
Ar rezolva cu siguranţă multe din problemele noastre de navigaţie.
Cheia e legătura mintală pe care am învăţat-o pe Vulcan.
Odată ce am învăţat tehnica de a crea o legătură inteligentă cu Medusanii,
proiectanţii... aici intră în scena Larry,
pot lucra la adaptarea instrumentelor.
Nu-mi pasă cât de binevoitori se presupune că sunt Medusanii.
Nu e sinucidere să ai de-a face cu ceva
suficient de urât să înnebunească un om? De ce o faci?
Văd, d-re McCoy, că tu încă eşti de acord
cu noţiunea demodată, promulgată de grecii antici,
că ceea ce e bun trebuie neapărat să fie şi frumos.
Şi invers, desigur, adică ceea ce e frumos e obligatoriu să fie bun.
Cei mai mulţi dintre noi sunt atraşi de frumuseţe şi dezgustaţi de urâţenie...
una dintre ultimele noastre prejudecăţi.
Cu riscul de a suna prejudicios d-lor, pentru frumuseţe.
Pentru Miranda Jones...
cel mai frumos om care a onorat vreodată o navă stelară.
Cum poate cineva atât de frumos
să se condamne singur să se uite la o urâţenie tot restul vieţii?
- Îi vom permite, domnilor? - Cu siguranţă nu.
Cum poate unul atât de plin de bucurie şi dragoste de viaţă ca tine, doctore,
să se condamne singur să privească la boli şi suferinţă pentru restul vieţi lui?
Putem permite asta, domnilor?
Pentru ceea ce doreşti tu mai mult, Miranda.
Mai vrei brandy Antarean?
Ce e?
E cineva în apropiere care se gândeşte la crimă.
În această cameră?
A dispărut acum.
Cine e? Poţi spune?
Nu mai e.
Căpitane, te superi dacă vă spun noapte bună?
Nici o problemă. Poate vrei să te însoţesc...
Te voi însoţi la cabina ta.
Mulţumesc, domnilor.
Faceţi dificil de ales.
Vă rog, staţi şi bucuraţi-vă.
A fost o cină încântătoare.
Somn uşor... Miranda.
Eşti sigură că te simţi în stare să găseşti singură drumul?
Desigur, d-re McCoy.
Te rog, nu-ţi face probleme pentru mine.
De unde vin eu, aceasta e ceea ce numim o doamnă.
Da, are ceva special.
Foarte special.
Vă sugerez să o trataţi în consecinţă.
O cunosc pe dr Jones de suficient timp
să fiu conştient de darurile sale remarcabile.
Ei, a fost o zi lungă pentru mine.
Larry, ai vrea să te opreşti la Sala Motoarelor cu mine?
Am ceva de verificat şi pun pariu pe o sticlă de scotch
că nu poţi face faţă controalelor pe care le-ai proiectat.
Cu altă ocazie.
- Noapte bună, domnilor. - Noapte bună, Scotty.
Te-ai îmbrăcat pentru ocazie, Spock. Foarte impresionant.
Am intenţionat cu adevărat să o onorez pe ea, căpitane.
O seară bună, domnilor.
O seară bună. Somn uşor.
Bones, ce te deranjează la fata asta?
Păi, nu e doar o altă fată, căpitane. Nu face greşeala asta.
N-am crezut asta nicio secundă. Atunci ce e?
Nu ştiu ce e exact.
Pare foarte vulnerabilă.
Suntem cu toţii... vulnerabili...
într-un fel sau altul.
Desigur... dar e ceva foarte tulburător cu ea.
Înseamnă că e o femeie pe cinste.
De acord.
Noapte bună, Jim.
Noapte bună, Bones.
Miranda.
Cine e?
Larry.
Trebuie să vorbesc cu tine.
E târziu.
Te rog Miranda, e important.
În regulă. Atunci intră.
Am crezut că cina nu se mai sfârşeşte.
Mie chiar mi-a plăcut.
Da, ştiu.
Mie nu.
Erai atât de distantă.
Curând voi fi şi mai departe.
Te rog, nu vorbi despre asta.
Mai e atât de puţin timp.
Te rog Miranda, nu te duce cu Kollos.
Am discutat despre asta de nenumărate ori.
De parcă n-aş ştii.
Ţi-am cerut-o la restaurante,
în laborator, într-un genunchi,
în ambii genunchi...
Miranda, cum poţi face asta?
Larry, te rog să încerci să înţelegi.
Înţeleg...
că tu eşti femeie şi eu bărbat, unul din felul tău
şi acel Kollos nu va putea niciodată să-ţi dea ceva de felul acesta.
De ce te-am întâlnit?
Am fost sinceră cu tine.
Pur şi simplu nu pot să te iubesc în felul în care vrei tu.
- Miranda... - Şi voi pleca cu Kollos.
Şi cu asta am încheiat.
Cred că ar fi mai bine să pleci acum.
Deci tu eşti!
N-am ştiut că tu ai fost mai înainte.
Pe cine vrei să omori, Lary? Pe mine?
Nu trebuie să ţii asta doar pentru tine.
Vreau să te ajut.
Deci acum vrei să mă ajuţi.
Acum ştiu ce trebuie să facă un bărbat să obţină o reacţie din partea ta...
Să te facă să crezi că e un pacient.
Marele psiholog.
De ce nu încerci să fi femeie în schimb?
Miranda!
Unde e dl Scott?
Miranda!
Ah, iată-te, Marvick.
Deci nu ai putut rezista micului pariu.
A fost rănit ambasadorul?
Nu i s-a făcut nici un rău ambasadorului, căpitane.
Cine ar fi putut face una ca asta?
Larry Marvick.
Larry... Marvick? De ce?
Ştii dacă l-a văzut pe Medusan?
Da, l-a văzut.
Atunci rezultatul va fi cu siguranţă nebunia, căpitane.
Nebunie periculoasă.
Controalele sunt toate ale tale...
şi o sticlă de scotch va fi în camera ta în seara asta dacă te descurci cu ele.
Căpitanul Kirk către tot personalul navei.
Alarmă Roşie.
S-a făcut o încercare de asasinare a ambasadorului Kollos.
Criminalul e un nebun periculos.
E Laurence Marvick.
Fiţi cu băgare de seamă. Kirk terminat.
Explică, locotenent Sulu.
Nu pot să cred asta nici eu, căpitane, dar călătorim cu factor warp 8,5.
Şi accelerăm.
Fă-mi legătura cu sala motoarelor, Uhura.
Nu răspund, căpitane.
Factor warp 9 şi accelerăm.
Poţi opri energia de aici, d-le Spock?
Încerc, căpitane.
D-le Chekov, am nevoie de ajutorul tău, te rog.
Căpitane, am legătura cu sala motoarelor acum.
Pune-l pe intercomunicaţie.
Nu trebuie să dormim!
Ei vin în visele voastre! Asta e rău!
Vă sufocă în visele voastre!
O să plecăm de aici!
Paza în sala motoarelor.
Merg cu tine.
- Nu. - Trebuie, pot ajunge la mintea lui.
Vom fi în siguranţă la marginea universului!
Vom fi în siguranţă!
Scotty, unde ne aflăm?
Nu ştiu!
Dincolo de graniţele galaxiei.
Am făcut-o. Suntem în siguranţă.
Suntem în siguranţă, căpitane Kirk.
Bones.
Oh, nu. Nu!
Nu, căpitane. Nu trebuie să adormim.
Nu! Nu!
Nu. Ei vin visele voastre.
Vă sufocă în vis.
Bine. Bine.
Nu.
Te vom duce într-un loc să te ascunzi.
Nu. Trebuie să rămânem aici, cu controalele.
Pregătiţi-vă de viteză. Viteză!
Cu viteză către următoarea galax...
Miranda?
Miranda, eşti aici...
cu mine.
Da, Larry.
Sunt aici.
Nu te-am pierdut.
Oh, dragostea mea minunată, credeam că te-am pierdut.
Sunt aici, Larry.
Nu... pot vedea ce vede el.
Nu, nu o face.
Nu te gândi la asta!
Mincinoaso!
Mincinoaso! Înşelătoareo! Tu nu eşti singură!
Tu l-ai adus cu tine. E aici.
Tu l-ai adus cu tine.
Mincinoaso!
N-o iubiţi!
Vă va ucide dacă o iubiţi!
Te iubesc, Miranda.
E mort, Jim.
Jurnalul căpitanului, data stelară 5630.8.
Ca rezultat al fricii nebune a lui Larry Marvick,
Enterprise zace în derivă în spaţiul necartografiat.
Nu avem nicio cale să determinăm poziţia noastră în raport cu galaxia.
Suntem în vid necunoscut.
Unde ne aflăm?
Evident, suntem departe în afara galaxiei noastre,
judecând după lipsa punctelor de referinţă de urmat.
Când am depăşit factorul warp 9.5,
se pare că am intrat într-un continuum spaţiu-timp.
Am raportul autopsiei lui Marvick.
Activitatea cardiacă oprită, cauză necunoscută.
Respiraţia oprită, cauza necunoscută.
Activitatea cerebrală oprită, cauza... să continui?
Vrei să spui că pur şi simplu a murit.
Vreau să spun că nu a putut trăi cu ceea ce a văzut.
Sau cu ce a simţit. Situaţia pagubelor, Scotty?
Avem nevoie de ceva reparaţii, d-le, dar nava e intactă.
Raportează poziţia, d-le Spock.
Imposibil de calculat. Ne lipsesc date de analizat.
Instrumentele noastre par să funcţioneze normal,
dar ce ne indică ele nu are nici un sens.
Înregistrările noastre sunt clare
până în punctul în care am părăsit galaxia noastră.
Atunci ar trebui să putem naviga înapoi.
Din păcate, ne lipsesc punctele de referinţă pe care să ne fixăm cursul de întoarcere.
Am experimentat distorsiune senzorială extremă
şi o vom face din nou dacă încercăm să folosim viteza warp iarăşi.
Şi nu putem trece bariera din nou folosind viteza subluminică.
Un nebun ne-a băgat în asta.
Începe să arate de parcă doar un nebun ne-ar putea scoate din asta.
O sugestie interesantă, d-le Chekov, dar fără de vreun folos.
Mai e altcineva la bord care ne-ar putea ajuta să navigăm.
Medusanii au ridicat navigaţia interstelară la nivel de artă.
Ar putea Kollos funcţiona în ciuda distorsiunii senzoriale?
Foarte posibil.
Sistemul de senzori Medusan e radical diferit de al nostru.
Poate pentru scopul acestei urgenţe...
aş putea deveni Kollos.
Explică.
O fuziune... o legătură mintală pentru a crea o dublă entitate.
Fiecare dintre noi s-ar putea bucura de cunoştinţele
şi capacităţile senzoriale ale amândoura.
Vom funcţiona ca o singură fiinţă.
Pericole?
Dacă legătura are succes...
va exista o tendinţă de pierdere a identităţilor...
un risc necesar.
Desigur, dr Jones nu va dori să-mi dea permisiunea
să realizez conexiunea mentală.
Nu cred că ea vrea ca cineva să se interpună în raportul care îl are cu Kollos.
Dr Jones a arătat reticenţă de fiecare dată când i-am cerut să conversez cu Kollos.
În mai multe privinţe, ea e încă mai mult umană, căpitane,
mai exact în profunzimea geloziei sale.
Aş putea să o închid în cabina ei.
Nu e suficient.
Puterile ei telepatice sunt formidabile.
Dacă e posibil, mintea ei trebuie să fie atât de preocupată
încât nici un gând a ceea ce fac să nu-i parvină.
Cred... că asta se poate aranja.
Poate că sunt sentimental, dar acesta e locul meu favorit.
Pământul.
N-am fost niciodată pe Pământ.
Ce flori minunate.
Pot să le ating?
Desigur.
Nu au niciun miros.
Încearcă-le pe astea.
Oh, lasă-mă să văd.
E doar un ghimpe.
Eu doar... speram să te fac să uiţi ce s-a întâmplat astăzi.
Nu mai doare.
Nu trebuie să te învinovăţeşti pentru că Marvick te-a iubit.
Nu vroiam dragostea lui.
Nu i-o puteam întoarce.
Dar... într-o zi,
vei dori dragostea umană şi un tovarăş.
Să-ţi spun ce înseamnă un tovarăş uman pentru mine?
O luptă, o apărare împotriva emoţiilor altora.
Cu timpul, emoţiile răbufneau în mine...
Ură, dorinţă, invidie, milă.
Mila e cea mai rea dintre toate.
Sunt de acord cu Vulcanienii.
Emoţiile violente sunt un fel de nebunie.
Ai de gând să-ţi petreci restul vieţii cu Medusanii pentru a evita emoţiile umane?
Poate.
O întâlnire a minţilor e foarte bună, dar cum rămâne cu dragostea, Miranda?
Eşti tânără...
atrăgătoare...
şi umană.
Mai devreme sau mai târziu,
nu contează cât de frumoase sunt minţile lor...
vei tânji după cineva care arată ca tine,
cineva care... nu e urât.
Urât.
Ce e urâţenia?
Cine poate să spună dacă Kollos e prea urât sau prea frumos?
Miranda...
N-am vrut să insult.
Te rog...
Iată-ne printre trandafiri...
un aranjament foarte romantic.
Aş fi dorit să fie şi lumina lunii de asemenea.
Lumina lunii ţi s-ar potrivi foarte bine.
Văd că eşti un bărbat foarte complicat.
Kollos, nu. Nu trebuie să-l laşi!
- Miranda, nu. - Dă-mi drumul.
N-ai idee ce lucru periculos plănuieşte Spock.
Trebuie să-l oprim! Dă-mi drumul!
E în joc soarta navei Enterprise.
Tu nu te poţi implica.
De ce?
M-am dedicat deja unirii mintale când eu şi Kollos am ajuns pe nava Medusană.
De ce să te pui şi tu în pericol?
Asta nu e o datorie pe care poţi să ţi-o asumi.
Sunt conştient că, competenţa ta telepatică poate fi superioară alei mele,
dar există un factor mult mai important.
Scopul e să pilotăm această navă.
Asta e ceva ce tu nu poţi face.
Atunci învaţă-mă să operez nava.
Pot memora instant.
Stai puţin.
Îmi dau seama că poţi face aproape orice poate face o persoană care vede,
dar nu poţi pilota o navă stelară.
Ce?
Fascinant.
Îmi pare rău, Miranda, dar trebuie să fii realistă.
Eşti oarbă şi sunt anumite lucruri pe care pur şi simplu nu le poţi face.
Evident, o foarte sofisticată ţesătură de senzori.
Complimentele mele ţie şi croitoresei tale.
Da, desigur.
E singura explicaţie rezonabilă.
Tu nu poţi vedea...
şi Kollos nu-ţi poate face rău.
O soluţie elegantă...
dar n-am reuşit să înţeleg de ce tu, aparent,
ai încercat să ascunzi faptul că eşti oarbă, dr Jones.
Cred că înţeleg.
Tu ai spus-o.
"Mila e cea mai rea dintre toate."
Mila...
pe care o urăsc.
Crezi că poţi obţine mai multe informaţii cu ochii tăi decât pot eu cu senzorii?
Aş putea juca tenis cu tine, căpitane Kirk.
S-ar putea chiar să te înving.
Stau la exact la un metru şi 4 centimetri de uşă.
Tu poţi judeca distanţa atât de precis?
Pot să vă spun chiar cât de repede bat inimile voastre.
Nu, asta nu va fi necesar.
D-le Spock va face conexiunea mintală.
Nicio altă decizie nu e posibilă.
Nu.
Nu vă voi lăsa.
Te rog.
Nu te lupta cu noi aşa, dr Jones.
Fac apel la tine ca la un coleg.
Nu ni te opune.
Nu.
Dacă nu te putem convinge noi, există cineva care poate.
Va trebui să discuţi asta cu Kollos.
Pentru binele tău.
Bones, de ce nu mi-ai spus?
Ţi-ar fi spus chiar ea dacă ar fi vrut să ştii.
Îi respect intimitatea.
Da, sunt multe de respectat în legătură cu acea doamnă.
Se pare că nu am altă şansă decât să mă supun vouă.
Jurnalul căpitanului, suplimentar.
Singura noastră şansă de a ne întoarce în galaxia noastră
depinde de abilităţile navigaţionale a ambasadorului Medusan.
Asta fiind hotărât, Kollos a fost adus pe Punte
şi pus în spatele unui scut de protecţie.
E minunat.
Vă cunosc, pe toţi.
James Kirk... căpitan şi prieten de mulţi ani.
Şi Leonard McCoy...
de asemenea o cunoştinţă veche.
Şi Uhura...
al cărui nume înseamnă "libertate."
Ea merge în frumuseţe precum noaptea.
Ăsta nu e Spock!
Eşti surprins să afli că l-am citit pe Byron, doctore?
Ăsta e Spock!
Mă adresez ambasadorului?
În parte.
Asta e partea din noi cunoscută de voi drept Kollos.
Ah, Miranda.
Iată-te.
O minunată nouă lume, care are asemenea creaturi în ea.
Asta e nou pentru tine.
Lumea mea e următoarea pentru noi.
Căpitane Kirk, vorbesc în numele tuturor celor pe care voi îi numiţi Medusani.
Îmi pare rău pentru problemele pe care vi le-am făcut pe navă.
Nu dăm vina pe tine pentru ce s-a întâmplat şi îţi mulţumim pentru ajutor.
Şi acum să ne apucăm de treabă.
Cu permisiunea ta, căpitane...
Da, d-le Sulu, dă-i cârma d-lui Spock.
Da, domnule.
Coordonatele sunt complete.
Atunci dă-i drumul, d-le Spock.
Warp 1 în 6 secunde.
5... 4...
3... 2...
1... 0.
D-le Chekov raportează poziţia, te rog.
Poziţia noastră...
poziţia noastră e atât de aproape
de punctul în care am intrat în vid,
încât diferenţa nu merită menţionată.
La fix, d-le Spock.
Mulţumesc, d-le Chekov.
Manevră completă, căpitane.
Preia cârma, d-le Sulu.
Mulţumesc, ambasadorule.
D-le Chekov, setează un curs nou.
Noul curs ca fi calculat imediat, d-le.
Cât de compacte sunt corpurile voastre.
Şi ce varietate de simţuri aveţi.
Acest lucru pe care voi îl numiţi limbaj, e...
remarcabil.
Voi depindeţi de el...
foarte mult.
Dar îl stăpâneşte într-adevăr vreunul din voi?
Dar cel mai mult dintre toate...
singurătatea.
Sunteţi atât de singuri.
Vă trăiţi vieţile
în acest...
înveliş de carne,
independent...
separat.
Cât de singuri sunteţi.
Ce singurătate teribilă.
Ambasadorule...
trebuie să întrerupi conexiunea.
Atât de curând?
Nu trebuie să fie nicio întârziere.
Eşti înţelept, căpitane.
Căpitane!
Spock!
Nu te uita!
Acoperă-ţi ochii!
Nu mişca!
Dar, Jim...
Nimeni să nu mişte.
Spock...
eşti în regulă?
Spock...
e în regulă.
Eşti în siguranţă cu noi acum.
De-abia respiră.
Ajută-mă să-l duc în infirmerie.
Dacă Miranda nu se uită adânc în mintea lui
să-l întoarcă către noi, îl vom pierde pe Spock.
Tehnicile Vulcaniene mintale... par atât de nesigure
acum că viaţa lui Spock e în joc.
Cunoştinţele ei pot fi singurul lucru
care i-ar putea salva sănătatea lui Spock, poate chiar viaţa.
Dar vrea şi ea?
E acolo de mult timp.
Nu e nimic altceva de făcut.
Ea a încercat să-l salveze pe Marvick. Marvick e mort.
Asta e diferit. Marvick a iubit-o.
Şi Spock e rivalul ei.
E mai bine?
Chiar şi Spock a simţit violenţa geloziei ei.
Dar ei nu sunt rivali în dragoste.
Jim...
n-ar trebui să intri acolo.
Orice s-ar întâmpla, Bones...
nu interveni.
Cine e?
Dr McCoy?
Cine e acolo?
Căpitanul Kirk.
N-am nicio noutate pentru tine, căpitane.
Nici o schimbare?
Doar că semnele de viaţă scad.
Ce faci în legătură cu asta?
Tot ceea ce pot, desigur.
Nu pare a fi prea mult.
Fără îndoială tu crezi că pot să-l trezesc cu un sărut.
Merită încercat, nu? La urma urmei, nu e o maşină.
Dar e Vulcanian.
Doar jumătate! Cealaltă jumătate e umană. Mult mai umană decât tine, se pare.
Înfruntă realitatea, căpitane.
Mintea lui s-a depărtat atât de mult că e aproape prea departe
chiar şi pentru mine s-o ating.
Dacă nu vei ajunge la el curând, va muri.
Dar asta e ceea ce vrei, nu-i aşa?
- Asta e o minciună! - Tu vrei ca el să moară.
Ce i-ai făcut pe Punte?
L-ai făcut să uite să-şi pună vizorul?
- Eşti nebun. - Da, îţi ştii rivalul, nu-i aşa?
Nu l-ai putut opri să facă o conexiune mintală cu Kollos,
ceva ce tu n-ai putut face!
Cu cuvintele mele,
te voi face să auzi atâta urâţenie cât a văzut Spock
când s-a uitat la Kollos fără vizor!
Urâţenia e în interiorul tău!
Asta e o minciună!
Mincinosule!
Pasiunea ta de a-l vedea pe Kollos e nebunie!
Tu nu vei vedea niciodată! Niciodată!
Dar Spock l-a văzut pe Kollos şi pentru asta trebuie să moară.
Ticălos mincinos şi sadic!
Răspândeşti duhoarea geloziei!
- De ce nu-l strângi de gât? - Nu mai spune nimic, te rog!
Kollos ştie ce e în inima ta!
Te poţi minţi singură, dar nu-l poţi minţi pe Kollos.
Te rog, pleacă!
Ce i-ai spus?
Poate prea multe.
Ce face acolo?
Poate ai avut dreptate, Bones. Poate n-ar fi trebuit să intru.
Ea era oarbă, cu adevărat oarbă.
Cu adevărat în întuneric.
Şi dacă el moare...
dacă el moare, de unde să ştiu că nu l-am omorât eu?
De unde să ştiu că ea poate înfrunta adevărul?
Acum Spock...
asta e pentru moartea...
sau pentru viaţa amândoura.
Spock.
Arăţi de parcă i-ai făcut o vizită diavolului însuşi.
Miranda.
Ai ceea ce ţi-ai dorit cel mai mult.
Sunt una cu Kollos.
Chiar îmi pare rău că pleci.
La revedere.
Am ajuns la capătul unei călătorii pline de evenimente, căpitane.
M-am gândit că nici nu vei mai vrea să vorbeşti cu mine.
Va trebui să-ţi mulţumesc pentru viitorul meu.
Cuvintele tale m-au făcut să văd.
Miranda, noroc...
sănătate.
Am ceva pentru tine.
Presupun că are spini.
N-am întâlnit un trandafir care să nu aibă.
Ştiu acum marea bucurie pe care ai simţit-o când ţi-ai unit mintea cu Kollos.
M-am bucurat de cunoştinţele tale şi de realizările tale.
Înţeleg, d-le Spock.
Gloria creaţiei constă în infinita ei diversitate.
Şi în felurile în care diferenţele noastre se combină
pentru a crea înţelegere şi frumuseţe.
Pace şi viaţă lungă, Spock.
Viaţă lungă şi prosperă, Miranda.
Pace.
Traducerea în limba română: Bordea Gabriel Diacritice şi corectarea textului: Mr H.