Jurnalul căpitanului, data stelară 5843.7.
Enterprise a fost lovită de o epidemie.
Trei membri ai echipajului au murit şi alţi 23 au fost loviţi de febră Rigeliană.
Pentru a combate epidemia,
dr McCoy are nevoie de o mare cantitate de ryetalyn,
singurul antidot cunoscut pentru febră.
Senzorii noştri au detectat o cantitate suficientă de ryetalyn pur
pe o mică planetă în sistemul Omega.
Ne teleportăm jos pentru a colecta acest material.
Raportează.
Jim, e un depozit mare în direcţia 273, 4 km în faţă.
Am patru ore să procesez chestia asta.
Altfel epidemia va fi ireversibilă.
Toată lumea de la bordul lui Enterprise va...
Ciudat. Senzorii indică o formă de viaţă în apropiere, aparent umană.
Dar senzorii navei au indicat că această planetă e nelocuită.
Să luăm acel ryetalyn.
Inoperabil.
Nu ucide.
- Sunt căpitanul James Kirk de... - Ştiu cine eşti.
Am monitorizat nava voastră încă de când a intrat în acest sistem.
Atunci dacă ştii cine suntem, ştii şi de ce suntem aici, d-le...
Flint. Veţi părăsi planeta mea.
Aţi spus planeta d-voastră, domnule?
Refugiul meu faţă de neplăcerile vieţii de pe Pământ
şi de compania oamenilor.
D-le Flint, am un echipaj bolnav acolo sus.
Nu putem să găsim o altă planetă în timp util.
- Nu ne poţi refuza ryetalynul. - Îmi încalci proprietatea, căpitane.
Avem nevoie de el. Plătim pentru el, lucrăm pentru el, negociem pentru el.
Nu aveţi nimic din ceea ce vreau.
Dar tu ai ryetalynul de care avem nevoie! Dacă e necesar îl vom lua.
Dacă nu plecaţi de bună voie, am puterea să vă forţez să plecaţi...
sau să vă ucid pe loc.
Traducerea în limba română: Bordea Gabriel Diacritice şi corectarea textului: Mr H.
Spaţiul... ultima frontieră.
Acestea sunt călătoriile navei stelare Enterprise.
Misiunea ei de cinci ani, să exploreze lumi noi şi ciudate...
să caute noi forme de viaţă şi noi civilizaţii...
să meargă cu îndrăzneală acolo unde nimeni n-a mai fost vreodată.
STAR TREK
fixează fazerele pe coordonatele noastre.
Înţeles căpitane, toate fazerele sunt fixate.
D-le Flint, dacă ni se întâmplă ceva,
patru morţi.
Şi apoi echipajul meu vine aici şi ia acel ryetalyn.
Un interesant test de putere... enorma voastră forţa contra mea.
Cine ar câştiga?
D-le Flint, dacă nu eşti sigur,
îţi sugerez să te abţii de la acest nefolositor experiment.
Avem nevoie doar de câteva ore.
Ai văzut vreodată o victimă a febrei Rigeliene?
Victimele mor într-o zi. Efectele sunt ca ale ciumei bubonice.
Constantinopol, vara lui 1334.
Au defilat pe străzi, prin canale.
Au părăsit oraşul în care cu boi, pe mare, ca să ucidă jumătate din Europa...
şobolanii, foşnind şi chiţăind în noapte pe măsură ce şi ei, au murit.
- Şobolanii. - Studiaţi istoria, d-le?
Da.
Enterprise o navă epidemică.
Aveţi două ore, la sfârşitul cărora veţi pleca.
Cu toată recunoştinţa datorată.
M-4 va aduna ryetalynul de care aveţi nevoie.
Daţi-mi voie să vă uşurez şederea.
Veniţi, d-lor.
Senzorii noştri n-au detectat prezenţa ta aici, d-le Flint.
Planeta mea e înconjurată de scuturi care creează impresia lipsei vieţii,
o protecţie împotriva curioşilor şi neinvitaţilor.
Trăieşti singur aici?
Exceptându-l pe M-4 care serveşte ca lacheu, îngrijitor, grădinar...
şi gardian.
O casă foarte impresionantă, d-le Flint.
Da, primul coloncifru a lui Shakespeare. O biblie Gutenberg.
Litografiile Creaţiei de Taranullus, de pe Centauri VII.
Asta e una dintre cele mai rare colecţii de cărţi din galaxie, din toate secolele.
Faceţi-vă confortabili, domnilor.
Serviţi-vă cu coniac.
Să avem încredere în el?
Ar părea logic, pentru moment.
Voi avea nevoie de două ore să procesez acel ryetalyn în vaccin.
Dacă acel ryetalyn nu e aici într-o oră,
vom merge să-l căutăm, chiar împotriva voinţei d-lui Flint dacă e necesar.
Asta e cea mai splendidă colecţie particulară de artă pe care am văzut-o
şi cea mai unică.
Majoritatea sunt lucrări ale lui Leonardo da Vinci, perioada renascentistă...
câteva lucrări ale lui Reginald Pollack, secolul XX
şi chiar un sten al lui Marcus Two.
- În sfârşit am văzut alţi oameni. - Alţi bărbaţi.
- Unul nu e om. - Vulcanianul.
Deci aşa arată un Vulcanian.
Aş vrea să discut fizică subdimensională cu el.
Tu m-ai învăţat tot ce ştii despre asta şi ai spus că Vulcanienii ştiu mai multe.
Nici măcar el nu-ţi egalează intelectul, nici pe al meu.
- Lasă-mă să îi întâlnesc. - Sunt egoişti, brutali,
o parte a comunităţii umane pe care am respins-o
şi de care te-am protejat.
Curând vor pleca. Dă-mi voie să-i întâlnesc.
Rayna.
Te-ai simţit cumva singură?
Ce e singurătatea?
E setea.
E o floare ce moare în deşert.
Flint, nu-mi lua această oportunitate.
E atât de captivant.
Captivant? Nu mi-ai mai cerut vreodată ceva.
Îmi pare rău.
Să nu-ţi pară.
Ar putea fi interesant.
Coniac Saurian, 100 ani vechime.
- Jim? - Te rog.
D-le Spock, ştiu că tu nu vrei.
Doamne fereşte ca acele unde cerebrale perfecte
să fie corupte de acest viciu prea uman.
Mulţumesc, doctore. Voi bea un coniac.
Crezi că noi doi ne putem descurca cu un Vulcanian beat?
O dată ce alcoolul loveşte acel sânge verde...
Dacă par distras, e din cauza a ceea ce am văzut.
Sunt pe cale să experimentez o neobişnuită emoţie.
Beau pentru asta.
- Ce emoţie? - Invidie.
Niciuna dintre aceste picturi de da Vinci n-a fost vreodată catalogată sau reprodusă.
Sunt lucrări necunoscute, toate aparent autentice
până la ultima tuşă şi materialele folosite.
Un da Vinci nedescoperit ar fi nepreţuit.
Ar fi? Adică tu crezi că sunt falsuri?
Foarte ciudat. Un om atât de bogat şi cu gusturi impecabile ca Flint
n-are nevoie să ţină falsuri.
Totuşi analiza tricorderului meu arată
ca pânza şi pigmenţii folosiţi
sunt contemporane cu originalele.
Păi, asta ar putea fi ce pare să fie,
sau ar putea fi o acoperire, o păcăleală sau chiar o iluzie.
Asta ar explica picturile, similare cu cele reale.
Spock, cu prima ocazie,
fă o scanare completă a gazdei noastre.
Vezi dacă e om.
- Kirk către Enterprise. D-le Scott? - Da, căpitane.
D-le Scott, fă o verificare computerizată completă
a d-lui Flint şi a acestei planete, Holberg 917G.
Pregăteşte rezultatele. Te voi contacta eu.
- Da, d-le. - Kirk, terminat.
Să ne bucurăm de acest coniac. Gustul lui e real.
Uşor.
Bones.
Ryetalyn, gata să fie procesat în vaccin.
Teleportează-te pe navă şi începe să-l procesezi.
Nu va fi necesar, căpitane.
M-4 poate pregăti ryetalynul pentru a fi inoculat
mult mai repede în laboratorul meu decât ai putea tu la bordul navei.
Aş vrea să supraveghez asta.
Şi după ce vei fi satisfăcut de proceduri,
sper că îmi veţi face onoarea să fiţi oaspeţii mei la cină.
Mulţumesc, d-le Flint. Nu cred că avem timp.
Regret inospitalitatea mea de mai devreme.
Lăsaţi-mă să mă revansez.
Domnilor, v-o prezint pe Rayna.
Credeam... că trăieşti singur.
Am vrut să zic că nu există şi alţii în afară de familia mea.
Doctorul McCoy.
Dl Spock.
D-le Spock, sper că putem găsi un moment
să discutăm despre densitatea câmpului şi relaţia lui cu fenomenul gravitaţional.
Într-adevăr.
Aş aprecia o asemenea discuţie. E o pasiune pentru mine.
Căpitanul Kirk.
- Căpitane Kirk. - Rayna.
Părinţii ei au murit într-un accident în timp ce erau angajaţii mei.
Înainte să moară, şi-au lăsat copilul, Rayna Kapec, în custodia mea.
Eu am crescut-o şi educat-o.
Cu rezultate foarte impresionante, d-le.
Ce altceva te mai interesează în afară de fenomenul gravitaţional, Rayna?
Totul. Orice mai puţin de-atât e o trădare a intelectului.
Întregul univers? Toate cunoştinţele?
Rayna posedă echivalentul
a 17 diplome universitare în ştiinţă şi arte.
E conştientă că intelectul nu e totul.
Dar cultivarea lui e pe primul loc, altfel omul face greşeli,
iroseşte timpul în activităţi inutile.
La vârsta ei, mai degrabă m-aş bucura de erori nevinovate,
dar trebuie să recunosc că nu semeni deloc cu un şoarece de bibliotecă.
Flint e profesorul meu.
Voi sunteţi singurii oameni pe care i-am văzut vreodată.
Ghinionul oamenilor de pretutindeni şi privilegiul nostru.
Poţi să însoţeşti robotul meu în laborator, doctore,
să te asiguri că a început procesarea ryetalynului.
Mulţumesc, domnule.
Ce preferaţi, d-lor?
Şah, biliard, conversaţie?
De ce nu toate trei?
- Tu ai învăţat-o asta? - Jucăm adesea.
Pot să-ţi arăt, căpitane?
Spuneai ceva despre sălbăticie, d-le Flint.
Când ai vizitat Pământul ultima dată?
O să-mi spui că nu mai e aşa.
Dar e, căpitane. Uită-te la nava ta, geme de arme.
Misiunea ei e de a coloniza, exploata,
distruge, dacă e necesar, pentru a promova cauza Federaţiei.
Da. Mulţumesc.
Misiunile noastre sunt paşnice, armele noastre, defensive.
Dacă am fi fost barbari, n-am mai fi cerut ryetalynul.
Chiar aşa, salutul tău, nu al nostru, a fost lipsit de oarecare bunăvoinţă.
Rezultatul presiunii care nu...
e treaba voastră.
Da. Acele presiuni sunt în toţi, oriunde,
îndemnându-i la ceea ce tu numeşti sălbăticie...
problemele personale, nevoile interioare şi misterele,
bestia instinctului.
Ca fiinţă umană, aşa stau lucrurile.
Să fii om înseamnă să fii complex. Nu poţi evita puţină urâţenie...
şi în interior şi în exterior.
De ce nu cânţi valsul, d-le Spock?
Să fii om înseamnă de asemenea să cauţi plăcerea, să râzi, să dansezi.
Rayna e cea mai desăvârşită dansatoare.
Pot să am plăcerea?
Mulţumesc.
- E ceva în neregulă? - Da, e o problemă.
Ryetalynul nu e bun. Conţine irilium, cam o parte la mie.
Iriliumul va face vaccinul inert şi inutil.
Păcat că nu a fost detectat.
Va trebui să merg cu M-4 să adun mai mult ryetalyn...
şi să-l scanez chiar eu.
- Eşti binevenit să mi te alături, doctore. - Mulţumesc.
- Timpul, Bones? Epidemia. - Aproape două ore şi jumătate.
Cred că avem timp să intrăm în amănunte.
N-am mai văzut ceva atât de rapid ca robotul acela.
Nouă ne-ar fi luat de două ori mai mult timp să procesăm acea chestie.
Dar noi am fi făcut greşeala?
Jim, dacă tot ryetalynul de pe această planetă conţine irilium?
Du-te cu Flint. Urmăreşte procedura.
- Ca un şoim. - Căpitane.
Încă ceva extraordinar.
Valsul ăsta pe care tocmai l-am cântat e de Johannes Brahms.
- Mai târziu, Spock. - Căpitane, e un manuscris...
un manuscris original, scris chiar de Brahms.
E total necunoscut,
în mod clar o lucrare de Brahms
şi totuşi necunoscută.
Cred că voi merge în laborator. Poate există o cale să reversăm
efectul iriliumului şi să salvăm vaccinul existent.
Rămâi aici.
Anunţă-mă când se întorc Flint şi McCoy.
Jurnalul căpitanului, data stelară 5843.75.
Să fi comis o eroare gravă acceptând cuvântul lui Flint
că ne va livra vaccinul?
Acest timp preţios pe care l-am pierdut
ar putea însemna un dezastru pentru Enterprise şi echipajul ei.
Ne-ai părăsit. Încăperea a devenit goală.
E setea, floarea care moare în deşert.
Ce?
- Ce e acolo înăuntru? - Nu ştiu.
Flint mi-a spus să nu intru niciodată. Nu mi-a cerut nimic altceva.
Atunci de ce eşti aici?
Nu ştiu.
Vin aici când sunt tulburată,
când vreau să mă regăsesc.
Eşti tulburată acum?
Da.
De ce?
Eşti...
fericită aici cu Flint?
E cel mai măreţ, drăguţ şi înţelept om din galaxie.
Atunci de ce te temi?
Rayna.
Nu te teme.
Opreşte-te!
Stai!
Mulţumesc, d-le Spock.
Din fericire, robotul nu a detectat prezenţa mea şi nu mi-a dezactivat fazer-ul.
M-4 a fost programat să apere această gospodărie şi membri săi.
Fără îndoială ar fi trebuit să anulez instrucţiunile lui
să permită acţiuni neautorizate dar predictibile din partea voastră.
A crezut că o ataci pe Rayna. O interpretare greşită.
Dacă ar fi pe aici acum, ar corecta...
Un dispozitiv prea folositor pentru a sta fără el. Am creat altul.
Acum se va duce în laborator şi i se va alătura doctorului McCoy.
Fascinant.
Fii mulţumit că nu m-ai atacat pe mine, căpitane.
Poate acceptam lupta şi sunt de două ori mai puternic decât tine.
Aşa cum chiar tu ai spus, ar fi fost "un interesant test de putere."
Cât de copilăros e, Rayna.
Crezi că e curajos sau nebun?
Mă bucur că nu a murit.
Desigur!
Moartea, când nu e necesară e un lucru tragic.
Dr McCoy e în laborator cu noul ryetalyn.
E mulţumit de calitatea acestuia.
Vă sugerez să aşteptaţi aici, în siguranţă.
Ai văzut că sistemul meu defensiv lucrează automat
şi nu întotdeauna conform dorinţelor mele.
Vino, Rayna.
Rayna!
Vino.
Nu-mi place cum îi dă ordine.
De vreme ce suntem dependenţi de dl Flint pentru ryetalyn, căpitane,
îţi sugerez respectuos să dai mai puţină atenţie tinerei doamne
dacă o mai întâlneşti.
Se pare că interesul gazdei noastre nu se limitează doar la artă şi ştiinţă.
O... iubeşte?
- Sunt indicii puternice. - Gelozie!
Da, asta ar explica atacul,
dar el pare să ne vrea împreună.
Jocul de biliard.
El a sugerat să dansăm.
Pare să sfideze logica masculină aşa cum o înţeleg eu.
- Kirk către Enterprise. D-le Scott? - Da, căpitane.
Raportul despre febra Rigeliană.
Aproape toată lumea de la bord o are, căpitane.
Lucrăm cu un echipaj redus şi aşteptăm ryetalynul.
Mai durează puţin, Scotty.
Dă-mi raportul computerului.
Nu există niciun raport despre dl Flint.
Nu pare să aibă un trecut.
Planeta a fost cumpărată cu 30 ani în urmă de dl Brack,
un om de afaceri bogat şi singuratic.
Fă o verificare computerizată despre Rayna Kapec.
Starea: tutorele legal după moartea părinţilor săi.
Da, domnule.
Kirk. Terminat.
Încă avem un mare mister, căpitane.
Am reuşit să-l scanez pe dl Flint cu tricorderul.
E om, dar are câteva particularităţi biofizice.
Datele anumitor funcţii corporale sunt disproporţionate.
În primul rând, vârsta extrem de înaintată...
aproximativ 6.000 ani.
- Poţi confirma asta, d-le Spock? - Voi verifica datele
cu computerul medical al dr McCoy, când ne întoarcem pe navă.
- Timpul? - Trebuie să începem administrarea
ryetalynului în 2:18 ore, altfel epidemia va fi fatală pentru toţi.
Ce durează procesarea aşa mult?
Întârzierea poate fi deliberată.
Deci ne ţine aici pentru un anume motiv.
Foarte interesant. Aparent, gazda noastră vrea să mai stăm,
şi totuşi e neliniştit.
E logic să presupun că suntem monitorizaţi
şi că el e conştient de fiecare mutare a noastră.
Tu ai trimis robotul să-l ucidă.
A venit să te protejeze.
Mintea mea nu l-ar fi putut chema. Nu eram speriată.
Atunci era defect. L-aş fi distrus chiar eu.
- Te-am minţit eu vreodată? - Niciodată.
Crede-mă ce-ţi spun. Nu doresc moartea căpitanului Kirk.
Ce ai simţit?
- Le vei da ryetalynul? - Da.
Du-te la ei dacă doreşti. Ia-ţi adio.
- Aici Kirk. - Aici Scott, d-le.
Nu e nicio înregistrare a Raynei Kapec în baza de date a Federaţiei.
Nicio sentinţă de custodie?
Absolut nimic, în nicio bază de date, la fel ca dl Flint.
Kirk, terminat.
Ca şi Flint, oameni fără trecut.
Ce putere are el asupra ei?
Căpitane. Sugerez ca preocuparea noastră imediată să fie ryetalynul.
Să-l găsim pe McCoy.
Căpitane?
Ne vedem în laborator.
Am venit să-ţi spun la revedere.
Nu vreau să-mi iau rămas bun.
O ultimă tandră întâlnire, căpitane Kirk,
apoi vei fi nefolositor.
Îţi spun, Spock, aşteptam ca robotul să termine procesarea
şi următorul lucru care îl ştiu e că plecase cu ryetalynul.
Interesant. Evident, dl Flint încă nu e gata să ne lase să plecăm.
Mai bine îi spunem lui Jim.
Căpitanul a vrut să-l aşteptăm aici.
Vino cu mine.
Îţi... ofer fericirea.
Am cunoscut siguranţa aici.
Copilăria trebuie să se sfârşească. Tu mă iubeşti pe mine, nu pe Flint.
Flint a minţit. Ryetalynul nu e aici.
Detectez ceva cu tricorderul, căpitane.
Se pare că ryetalynul se află în spatele acestei uşi.
De ce vrea Flint să ne păcălească?
Aparent, trebuie să intrăm şi să-l luăm...
dacă putem.
Păi, să nu-l dezamăgim pe maestrul de şah.
Fazerele pe maxim.
Căpitane, eu o să iau ryetalynul.
- De ce tu? - Poate fi periculos înăuntru.
- Să aflăm. - Lasă-mă să merg singur, căpitane.
De ce?
Treci la subiect, Spock, dacă există unul.
Vom intra toţi.
Ryetalynul.
Jurnalul căpitanului, data stelară 5843.8.
Ne-am îndeplinit misiunea şi avem ryetalynul
pregătit să combatem epidemia de la bordul lui Enterprise.
Dar am descoperit de asemenea şi secretul binefăcătorului nostru.
Crease femeia perfectă.
Singurul ei defect, nu era om.
Fizic om, dar nu e om.
Astea sunt versiuni timpurii ale Raynei, Jim.
E un android.
Creată aici de mâinile mele.
Aici, secolele de singurătate trebuiau să se sfârşească.
Colecţia ta de capodopere ale lui Leonardo da Vinci, d-le Flint,
par să fi fost pictate de curând...
pe pânze contemporane cu materiale contemporane.
Şi pe pianul tău, un vals de Johannes Brahms,
o lucrare necunoscută în original scrisă cu cerneală modernă...
şi totuşi autentică, cum sunt şi picturile.
Eu sunt Brahms.
- Şi da Vinci? - Da.
Câte nume mai ai?
Solomon, Alexandru, Lazăr, Metusalem, Merlin, Abramson.
O sută de alte nume pe care nu le cunoaşteţi.
Unde te-ai născut?
În acea regiune de pe Pământ mai târziu numită Mesopotamia,
în anul 3834 Î.C. aşa cum sunt numărate mileniile.
Eram Akharin,
un soldat, un bătăuş şi un prost.
Am căzut în luptă cu inima străpunsă
şi nu am murit.
Regenerare instantanee a ţesutului combinată cu un fel de înnoire biologică.
Ai aflat că eşti nemuritor şi...
Şi pentru a o ascunde, trăiam o perioadă într-un loc
pretinzând că îmbătrânesc apoi plecam mai departe înainte să dau de bănuit.
Bogăţia ta şi intelectul tău
sunt produsul a secole de învăţare.
Ai cunoscut cele mai mari minţi din istorie:
Galileo, Socrates, Moses.
M-am căsătorit de sute de ori, căpitane.
Am ales, am iubit, am preţuit.
Am dezmierdat netezimea, am mirosit parfumul.
Apoi îmbătrânire, moarte, gustul ţărânii.
Înţelegi?
Ai vrut o femeie perfectă,
la fel de strălucită şi nemuritoare ca tine.
Perechea ta pentru totdeauna.
Făcută după inima mea. N-o pot iubi mai mult.
- Spock, ai ştiut? - Speram să mă înşel.
Tu nu poţi iubi un android, căpitane. Eu o iubesc.
Ea e munca mea, proprietatea mea. Ea e ceea ce mi-am dorit.
M-ai adus aici să-mi spui asta?
- Ea ştie? - Nu va afla niciodată.
- Să mergem. - Veţi rămâne aici.
- De ce? - Am descoperit ce e ea, căpitane.
Dacă pleci, curioşii vor urma...
proşti, intruşi, oficiali, căutători.
Intimitatea mea a fost numai a mea. Tulburarea ei e vina voastră.
Putem să nu spunem nimic.
Dezastrul intervenţiei, Spock. Îl ştiu. Nu o voi risca.
Kirk către Enterprise.
Părăsiţi zona. Informaţi Comandamentul Flotei Stelare.
Enterprise! Scotty!
Nu pot răspunde, căpitane.
Echipajul meu!
Testul puterii. N-ai avut nicio şansă.
E timpul să vă alăturaţi echipajului vostru.
Ai distruge 400 de vieţi? De ce?
Am văzut sute de miliarde pierind. Cunosc moartea mai bine decât orice om.
Am aruncat inamici în braţele ei.
Şi cunosc îndurarea.
Echipajul tău nu e mort, e suspendat.
Mai rău decât moartea! Restaurează-i! Restaurează-mi nava!
În timp... peste o mie, două mii de ani.
- Vei cunoaşte viitorul, căpitane Kirk. - Tu ai fost atâţia oameni!
Ai cunoscut şi creat atâta frumuseţe.
Ţi-ai văzut rasa evoluând de la cruzime şi barbarism
prin imensa ta viaţă şi totuşi acum ne faci asta?
Florile din trecutul meu. Acum ţin urzicile prezentului!
- Acum sunt Flint, cu nevoile mele. - Ce nevoi?
În seara asta am văzut ceva minunat,
ceva ce am aşteptat, pentru care am lucrat.
Nimic nu trebuie să pericliteze asta.
În sfârşit emoţiile Raynei au fost aduse la viaţă.
Acum se vor îndrepta către mine în această singurătate pe care am păstrat-o.
Nu.
- Rayna! - Nu trebuie să le faci asta.
Trebuie.
Ce vei simţi pentru el după ce vom pleca?
Toate emoţiile sunt în joc, d-le Flint.
Tu ne faci rău, ea te urăşte.
Dă-mi nava înapoi. Secretul tău e în siguranţă cu noi.
De aceea ai întârziat procesarea ryetalynului.
Ţi-ai dat seama ce se va întâmpla. Ne-ai ţinut împreună, pe Rayna şi pe mine,
pentru că ai ştiut că pot aduce emoţiile ei la viaţă.
Şi acum vrei pur şi simplu să preiei controlul.
Voi lua ce e al meu când va veni la mine.
Suntem pereche, căpitane, asemănători, nemuritori.
Trebuie să uiţi de sentimentele tale în această problemă,
ceea ce e imposibil pentru tine.
Imposibil! Imposibil... de la început.
M-ai folosit.
Nu o pot iubi,
dar o iubesc.
- Şi ea mă iubeşte. - Nu!
Căpitane, impulsurile tale primitive nu vor schimba circumstanţele.
Nu te băga. Ne luptăm pentru o femeie.
Ba nu, pentru că nu e.
Nu pot fi cauza pentru asta.
Nu voi fi cauza pentru asta!
Vă rog, opriţi-vă.
Opriţi-vă. Eu aleg
unde vreau să merg,
ce vreau să fac.
Eu aleg.
- Rayna! - Nu.
Nu îmi ordona.
Nimeni nu îmi poate ordona.
Ea e umană.
Până la ultima celulă, e umană.
Până la ultimul gând, speranţă, aspiraţie, emoţie, e om!
Pentru că spiritul uman e liber.
Tu n-ai nici o putere asupra voinţei ei. E liberă să facă ce doreşte.
D-lor, vă rog să încetaţi. Există un pericol.
Niciun om nu mă înfrânge pe mine.
Nu vreau să te înfrâng.
Ăsta nu e un test de putere.
Rayna îşi aparţine...
şi pretinde dreptul uman de a alege
să fie cum vrea,
să facă aşa cum vrea, să gândească aşa cum vrea.
Pentru asta am lucrat.
Rayna, vino cu mine.
Stai.
Eu...
nu am fost... om.
Acum...
iubesc.
Iubesc.
Nu poţi muri!
- Ce s-a întâmplat? - Te-a iubit, căpitane.
Şi pe tine, de asemenea, d-le Flint,
ca mentor, chiar ca tată.
N-a avut suficient timp să se obişnuiască
cu teribila putere şi contradicţiile noi descoperitelor ei emoţii.
N-a suportat să vă rănească pe niciunul din voi.
Bucuriile dragostei au făcut-o umană,
iar agonia dragostei a distrus-o.
Spock.
Epidemia cedează şi nu mai e o ameninţare.
Enterprise e pe cursul 513 cu 7, aşa cum ai ordonat.
Un om foarte bătrân şi singur
şi un om tânăr şi singur.
Am dat un spectacol groaznic, nu?
Dacă aş putea uita.
Jim.
Mulţumesc cerului, în sfârşit a adormit.
Raportul tău, doctore.
Datele tricorderului asupra d-lui Flint
au fost procesate... e pe moarte.
Vezi tu, Flint, părăsind Pământului
cu toate câmpurile lui complexe în care s-a format,
şi-a sacrificat nemurirea.
Va trăi restul vieţii normal, apoi va muri.
În acea zi, voi jeli. El ştie?
Da, i-am spus chiar eu. Intenţionează să-şi dedice anii rămaşi
şi abilităţile pentru îmbunătăţirea umanităţii.
Cine ştie ce ar putea să inventeze.
Într-adevăr.
Cred că asta e tot. Pot să-i spun lui Jim mai târziu, sau îi spui tu.
Considerând longevitatea oponentului său,
e cu adevărat un triunghi etern.
Tu n-ai înţelege asta, nu-i aşa Spock?
Te compătimesc pe tine mai mult decât pe el
pentru că tu nu vei şti niciodată lucrurile pe care dragostea le poate aduce unui om,
extazul, suferinţa,
reguli încălcate, şanse disperate,
căderi glorioase, victorii glorioase.
Toate aceste lucruri nu le vei cunoaşte
pur şi simplu deoarece cuvântul "dragoste" nu e scris în cartea ta.
- Noapte bună, Spock. - Noapte bună, doctore.
Chiar îmi doresc ca el s-o poată uita.
Uită.
Traducerea în limba română: Bordea Gabriel Diacritice şi corectarea: Mr H.