În seara în care bătrânul s-a retras din poliţie,
după multe beri mi-a spus
că majoritatea poliţiştilor are acelaşi coşmar care revine mereu.
În coşmarul meu, sunt pe urmele unui infractor în vechile clădiri Cabrini-Green.
Cele care au fost demolate nu demult.
Cobor pe scări, dau colţul şi scot arma.
Aruncă arma!
Şi fac totul ca la carte.
Aruncă...
Două gloanţe, exact în mijlocul corpului, aşa cum am învăţat la Academie.
Dar gloanţele ricoşează şi tipul râde.
Apoi...
Îţi sună telefonul.
Jarek! E aproape 3 noaptea.
De ce m-ai lăsat să adorm?
Nu te-am lăsat. Eu am adormit.
Tu trebuia să pleci.
Probabil e logodnica ta care se întreabă pe unde eşti.
Nu mi-e dor de senzaţia aia.
Wysocki.
Nu. Da. Cine?
Nu, nu. Bine, nu. 3:00. Da, bine. Lasă-mă 20 de minute.
- Deci, nu e logodnica ta. - Nu.
- Nu te verifică? - Nu e genul ei.
Nu-şi face atâtea griji ca tine.
Te sun.
Bine, trebuie să plec.
Bine.
Tată?!
- Ce faci aici? - Ce faci cu bâta de baseball?
Apar casa. Ce cauţi aici la 3 dimineaţa?
A trebuit să discut ceva cu maică-ta.
Am terminat serviciul târziu...
Te culci cu el?!
Vorbim dimineaţă.
Ce-i asta, o aventură de o noapte sau vă împăcaţi?
Nu.
Mamă?
Nu.
Cred că ar trebui să pleci.
Da. Scuză-mă pentru farfurie.
Ce mai faceţi, oameni buni?
- Bine. Şi dvs.? - Ce-aţi aflat?
- Urmărim o barcă de lux. - Şi, posibil, o afacere cu droguri.
Un muncitor din port a văzut
nişte oameni înarmaţi încărcând un iaht.
Avem ceva unităţi care supraveghează vasul?
Avem un elicopter şi o unitate navală.
Şi de ce nu-i oprim?
În primul rând, aşteptăm să vedem dacă e vreo întâlnire.
Vrem să-i prindem când fac schimbul.
Cel de-al doilea motiv este că l-am dibuit pe Daniel Romero la bordul iahtului.
Ceea ce confirmă informaţiile primite de la emigrări
săptămâna trecută, cum că ar fi în zonă.
Vreţi să-l luminaţi şi pe ignorantul
dintre noi cine este Daniel Romero?
Aduce o tonă de heroină în Chicago şi în Midwest.
Aveam un informator care ne dădea date despre Romero,
dar i-am găsit trunchiul, braţele şi picioarele
făcute grămadă şi scris pe piept "respeto".
Înseamnă "respect".
Romero şi-a obţinut respectul, dar ştii ceva?
Azi va fi şi arestat.
Fiţi cu mare grijă.
E acuzat că ar fi ucis mai mult de o duzină de poliţişti în Mexic.
Ce caută un mafiot miliardar
într-o afacere cu droguri?
Cred că e vorba de ceva măreţ.
Mă îndoiesc că a venit în vacanţă.
Ultima oară când am aflat
că a venit în ţară a fost acum vreo patru ani.
- Aşa-i. - Deci acum avem elementul surpriză
şi mai bine îl doborâm, fiindcă singurul lucru mai rău
decât să-l pierdem ar fi să-l prindem şi să fim nevoiţi să-i dăm drumul.
Wysocki, eşti ofiţer principal. Tu şi Evers conduceţi echipa de acţiune.
Asigură-te că ai la tine suficientă muniţie.
Avem muniţie destulă?
Wysocki...
THE CHICAGO CODE Sezonul 1 Episodul 7
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript www.addic7ed.com
Sincronizarea Eu_I_Myself
Mâinile sus! Mâinile sus!
La pământ!
La pământ! Poliţia!
Treci la pământ!
Romero, stai!
Unitatea navală M1, asiguraţi-vă că intrarea în port e închisă.
Nu pleacă nicăieri.
Cineva ar trebui să-i spună asta.
Haide, deschideţi poarta!
Ei bine, Daniel Romero.
Cred că e cam rece să sari în Lacul Michigan.
Cum e apa?
Cum te cheamă?
- Det. Evers. - Evers. Bine.
O să ţin minte.
Da? Cred că ai nevoie de ajutor să-l spui pe litere.
- Aşa e. - A fost cumva o ameninţare, prietene?
Nu avem în fiecare zi pe cineva ca Romero încătuşat.
Da, dar întrebarea este dacă îl putem ţine astfel.
- Mie-mi spui... - Nu sunt droguri pe vas.
L-am întors cu fundul în sus.
Cel mai bun lucru pe care l-am găsit
a fost o sticlă de vin pentru friptură în frigider.
Fir-ar să fie.
Îl putem acuza de port ilegal de armă,
dar Romero nu-i băgat în corzi.
Deci nu va ţine.
Într-o notă mai optimistă...
... gândeşte-te ce putem face cu asta.
Dacă a fost vreo afacere cu droguri, sigur am ratat-o.
Se pare că da.
Îl mai putem reţine pe Romero încă 47 de ore şi 36 de minute.
E singurul interval de timp pe care-l avem
pentru a găsi ceva de care să-l acuzăm.
Nu vom mai avea o altă şansă.
Când mă pregăteam să fiu poliţist sub acoperire,
m-au învăţat că, uneori, trebuie
să încalci legea pentru a-ţi întări acoperirea.
Deci, atunci când am incendiat casa,
am considerat că face parte din meserie,
dar când au scos un cadavru din incendiu,
a devenit altceva.
- Liam! - A devenit cel mai mare coşmar al meu.
Hai, băiete. Deschide.
Pentru serviciile de incendiere.
Să nu-i faci praf pe toţi odată.
Am primit un telefon de la biroul consilierului Gibbons.
Ai fost invitat în palatul său regal.
De ce?
Întreabă-l pe el.
Ar trebui să te bărbiereşti.
Ai nişte gogoşi? Am sărit peste micul-dejun.
Ce naiba, omule? Ce-i?
De ce nu te uiţi pe unde mergi?
Ai vreo problemă, amice?
Crezi că, dacă eşti poliţist,
poţi să împingi oamenii?
Eşti beat?
Nu, trebuie să-ţi ceri scuze.
- Ce cauţi aici? - Vreau să scot pe cauţiune un amic.
Ce scuză ai,
- ticălosule? - Lasă-mă-n pace, omule.
- Cere-ţi scuze! - Fiţi atenţi, băieţi.
Mă ocup eu.
În orice moment, sunt grămezi de infractori
şi familii de-ale lor afară.
Vrei să fii văzut cu mine? Asta vrei?
M-am gândit că aşa am ocazia
să-ţi vorbesc faţă în faţă.
Nu aşa comunicăm, bine?
Am încercat să sun la inspectorul şef.
Nu m-a sunat nimeni înapoi.
Poate că are treburi mai importante!
Bine? Sper să fie ceva care să merite.
Aţi identificat cadavrul acela?
Cel găsit în incendiul
pe care m-au pus să-l provoc?
Marcel Reid. Bărbat alb, 38 de ani.
Despre ce e vorba?
Mă întâlnesc la prânz cu Gibbons.
Bine. Lucrurile încep, în sfârşit, să se mişte.
Nu mă duc, omule.
Poftim?
Cineva a murit într-un incendiu provocat de mine.
N-ar trebui să urmez o procedură anume?
Să mă retrag, să vorbesc cu un psiholog?
Psiholog?
Dacă eram în patrulă, acum probabil eram la puşcărie.
Bine, da. O să-ţi facem puţin masaj
- ca să-ţi treacă. - Nu mă pot împăca cu ideea.
Fie îţi vine mintea la cap,
fie cele şase luni petrecute în antrenamente
şi anul sub acoperire s-au dus dracului degeaba.
Înţelegi?
Crezi că eu nu ştiu?
Vrei să intervin eu?
Asta vrei?
- Nu. - Bine. Bun.
Adună-te. Revino-ţi.
Du-te la Gibbons şi câştigă-i încrederea.
Poţi face asta?
Da.
Bine.
Acum o să dau cu tine de pereţi.
Eşti pregătit?
- Da. - Hai.
Haide, omule!
Eşti bine?
Ţi se pare că n-aş fi bine?
Pari obosit.
Logodnica ta a sunat aseară
- şi a întrebat de tine. - Ce i-ai spus?
I-am spus: "Nu-ţi face griji. Jarek e bine,
"în afara faptului că n-a mai dormit de o săptămână,
"că trăieşte cu energizante
şi că se culcă cu fosta soţie".
Cred că ultima parte n-am spus-o.
- Lasă-mă pe mine. - Pot şi eu.
Chestia asta e îngrozitoare pentru tine.
Da? Mulţumesc pentru încurajare.
Vrei să spui
că tu şi Romero aţi fost doar într-o croazieră de plăcere?
E ceva ilegal în a naviga?
Vezi sala de aşteptare?
Romero are propria zonă de admiratori.
Sunt invidios.
Şase mafioţi latini care aşteaptă răbdători.
- Ai avut noroc? - Nu.
Niciunul nu vorbeşte.
Spune-mi că sunt nebun, dar cred că mai degrabă
şi-ar asuma acuzaţia de port ilegal de armă,
decât să sfârşească într-o grămăjoară de organe umane.
Am primit telefon de la directorul FBI.
- Eşti o şmecheră. - Nici ei nu pot dovedi nimic,
dar vor să-l interogheze pe Romero.
- Ce-am găsit, al meu să fie. - Nu.
Nu cred că e vorba de asumarea unor merite.
Nu, dar crezi că, dacă îi laşi pe federali să-şi bage ghearele în el,
o să-l convingă să spună
ce treburi avea în Chicago? Nici vorbă.
Nu, nu. Îl ţinem să închidem filierele locale de droguri
şi abia apoi îl dăm sugătorilor de sânge de la Washington.
Jarek, trebuie să...
Dnă inspector şef. Nu mi-am dat seama că sunteţi aici.
Ce vrei?
Poate nu e mare lucru. Probabil că nu.
Dar, pentru orice eventualitate, pot să-ţi arăt?
Ce anume?
Asta-i soţia lui Romero, Beatriz.
Tipul de lângă ea e Lucho.
- Fratele ei. - Ştiu cine-i Lucho.
E locotenentul lui Romero. La ce să mă uit?
Ştii, unul din efectele secundare
ale energizantelor este iritabilitatea.
Mda. La fel e şi grăbirea conversaţiei, deci...
Soţia lui Romero plânge.
Ceea ce-i ciudat, fiindcă ştie cât de puţine dovezi avem.
Ştii, n-am mai vorbit spaniola din liceu.
Chiar şi atunci aveam nota 5.
Dar, când am trecut pe lângă ei, sunt sigur
că am auzit-o spunând ceva despre a se ruga pentru fiul ei.
Mersi.
Dnă Romero, am vorbit cu soţul dvs.
Îmi pare foarte rău de ceea ce i s-a întâmplat fiului dvs.
V-a spus?
Unde-i Marco? Ştiţi unde e?
Vrem să vă ajutăm, dacă putem.
Şi soţul dvs. e la fel de îngrijorat ca şi dvs.
Nu se comportă ca atare.
De ce nu le plăteşte, pur şi simplu, cât vor?!
Nu v-a spus, nu?
V-a răpit cineva fiul?
Trebuie să plec.
- Nu. Dnă Romero... - Dacă ne spuneţi,
vă putem ajuta.
Dacă v-a luat cineva fiul,
noi îl putem salva.
Minţi.
Mincinosule.
Banii de pe vas
nu proveneau din vânzare de droguri.
Erau banii de răscumpărare.
Chicago ştie cum să-i omagieze pe cei morţi.
În 1865, 125.000 de oameni au apărut
să vadă sicriul deschis al preşedintelui Abraham Lincoln.
În fiecare zi mor, în medie, doi dintre alegătorii mei.
Vizitez fiecare familie îndoliată.
Prezenţa mea le spune
că persoana respectivă a fost importantă şi i se va simţi lipsa.
Şi, deşi criticii spun că e o manevră electorală,
un fel de a fi ţinut minte când votează oamenii,
pentru mine înseamnă mult mai mult.
Dle consilier.
E vorba despre compasiune şi ritualuri.
Dle Hennesey.
Nicio clipă prea devreme.
Am o întâlnire în 20 de minute
şi e la distanţă de 30 de minute.
Ţi-a dat Lilly cheile?
Ce chei?
Nu ştii de ce eşti aici?
Îi sun şi le spun că întârziaţi.
Şoferul meu s-a îmbolnăvit,
aşa că mi s-a spus că vei putea tu să-mi conduci maşina.
- Da? - Nu e cine ştie ce,
dar are avantajele sale.
Sigur, dacă refuzi, nu mă supăr.
Cu plăcere.
Bine.
Maşina e în spate.
E o limuzină neagră.
Adu-o în faţă.
Da, dle.
M-am prins, omule.
Eşti un traficant de droguri fără scrupule.
Trebuie să-ţi protejezi imaginea.
E mai bine să ne refuzi ajutorul, să ne ţii în ceaţă
şi să-l laşi pe fiul tău să fie ucis de către răpitor.
Sunt convins că prietenii tăi gangsteri vor fi impresionaţi.
Da.
E ora prânzului. Vrei ceva de mâncare?
- Te duci la Dino? - Da.
Vrei şi tu o felie?
Nu? Sigur?
Nu?
Bine.
Poate că ţie nu-ţi pasă
de fiul tău, dar soţiei tale îi pasă.
E foarte aproape să vorbească şi atunci când o va face,
cine ştie ce va spune, nu?
Ştim că ea şi fiul tău
au venit pe ascuns în Chicago să-şi vadă părinţii,
dar cred că a aflat cineva.
În locul tău,
aş lăsa-o în pace pe nevastă-mea.
Vorbeşte.
Şi nu te preface că îţi pasă de fiul meu.
Singurul motiv pentru care îi vrei pe cei care l-au răpit pe Marco
este ca să-i aţâţi împotriva mea.
Parţial, e adevărat, dar tot ne putem descurca noi mai bine
ca să-l găsim, decât ai putea tu, de aici.
Eşti tată?
Nu cred.
Dar tu eşti.
Dacă ţi-ar ameninţa cineva familia,
ai vrea să vină un străin să rezolve problema?
Mda.
O să mă mai ţineţi două nopţi,
dacă nu mă scoate avocatul mai repede.
Şi credeţi-mă, când voi pleca...
voi rezolva problema.
Sunt lucrurile personale ale lui Romero.
Frumos ceas.
O să luăm numerele din telefonul celular
şi le verificăm imediat.
Jarek.
Bună. Sunt Dina.
Tu trebuie să fii Caleb.
Mă bucur să te cunosc. În persoană, vreau să zic.
Deci... cum mai rezistă?
Cu sau fără energizante?
M-am luat de el pe chestia asta.
Încă mai bea şase pe zi?
- Mai degrabă nouă-zece. - Zece?
Ştii cât de dăunătoare sunt?
Cea mai rea parte e deshidratarea, apoi...
- Dina, ce cauţi aici? - Îţi afectează memoria şi...
Putem sta de vorbă?
Da. Vino cu mine pe aici.
Am vrut să vorbesc cu JJ despre relaţia noastră.
Bine. Ce i-ai spus?
- Nimic. - Pe aici.
Cum adică, nimic?
Am deschis gura şi apoi mi-am dat seama
că n-am nicio idee despre ce fel de relaţie e vorba.
Haide, Dina.
El crede că ne vom împăca.
I-am spus că nu-i adevărat.
Nu-i aşa?
- Ba da. - Eşti logodit.
Zici că te desparţi de ea,
dar nu faci nimic, deci s-ar putea să vă căsătoriţi.
Până la urmă, vreau să ştiu
cum cădem de acord asupra poveştii.
Trebuie să-i spunem fiului nostru ceva
care ne va face să părem
doi adolescenţi înfierbântaţi.
Bine, am înţeles.
Înţeleg, bine?
Sunt în mijlocul unui caz.
Imediat cum se liniştesc lucrurile, o să găsim o rezolvare, bine?
Bine.
Cu cât mai repede, cu atât mai bine.
Bine.
Sună!
Jarek!
Tăceţi din gură toţi.
Cine vorbeşte spaniola aici?
Nimeni?
Tu? Tu vorbeşti spaniola?
Bună.
Str.47 colţ cu Michigan Avenue. Ora 14:00.
Repetă.
Str.47 colţ cu Michigan Avenue. Ora 14:00.
Adu banii şi vino singur.
Dacă mai vine cineva cu tine, îl omor pe copil.
Aici stă o bătrână de 92 de ani
care a murit aseară.
Le prezint condoleanţe celor două fiice şi celor şapte nepoţi.
Îmi pare rău.
De fapt, n-am cunoscut-o.
Poate sună sentimental, dar
eu îi consider pe toţi alegătorii mei drept o familie.
Pe cei care votează cu mine.
Restul se pot duce dracului.
Glumeam.
Dă-mi florile.
Mulţumesc.
- Asta-i agenda mea? - Da.
- Alunecase pe jos. - În regulă.
Mulţumesc că mi-ai găsit-o.
Voiam să te întreb dacă vrei să intri.
E o experienţă ciudată să-i consolezi pe cei îndoliaţi.
Da... numai să închid maşina.
Încă o dată, mulţumesc.
Bine.
Mi-aţi interogat clientul timp de câteva ore.
Ştiaţi că a fost lovit peste faţă?
Unul din poliţiştii voştri...
A reacţionat la un şut în boaşe.
Dnă inspector şef.
Vă spun pe scurt.
Am primit un apel pe celularul tău.
Răpitorii fiului tău nu ştiau
că eşti arestat şi vor
să facă schimbul peste două ore.
Te vom trimite acolo singur,
- cu banii de răscumpărare. - Vei purta un microfon.
Noi vom înconjura clădirea.
Tu îl iei înapoi pe fiul tău, apoi intervenim noi.
- De ce? - Ce de ce?
De ce te ajutăm?
Nu ştiu. Bună întrebare.
Cel care a sunat avea accent nigerian.
Credem că în spatele acestor fapte stă o bandă de nigerieni.
Ştim că, în ultimii ani, nigerienii
au încercat să-şi bage nasul în afacerile tale
şi nu vrem să te duci după ei cu mitraliera
şi nici nu vrem să vină ei după tine.
Dar adevăratul motiv este acela că fiul tău are şapte ani,
e prins în mijlocul acestor lucruri,
iar noi protejăm copiii.
Chiar şi pe al tău.
O să te lăsăm puţin să vorbeşti
cu avocatul, dar nu te lungi.
Mă numesc Daniel Romero.
E bine?
Bun, microfonul e cusut în cămaşă,
- deci nu se vede. - Bine.
Vei purta asta sub haină.
Hai, omule. E ziua în amiaza mare.
- O s-o vadă. - Li se vor lipi ochii
de geanta burduşită cu bani.
Wysocki.
Voiai să te anunţ când vin federalii?
Ghici cine a venit.
Bine... preia tu.
Avem mandat federal pentru Daniel Romero.
V-am ruga să ne sprijiniţi
să-l preluăm imediat în custodie.
Cred şi eu că aşa aţi vrea.
- Nu aveţi niciun caz împotriva lui Romero. - Suntem pe cale
să realizăm un caz, în timp ce îl ţinem în detenţie.
Mi se pare că vă axaţi
pe o răpire, ceea ce nu e rău,
dar e un aspect minor.
Dacă e vorba de fiul lui Romero, nu.
- Nu puteţi aştepta o zi? - Nu eu decid.
Frate, nu se poate să nu-i iubeşti pe ăştia de la FBI.
Chiar aşa.
Sunt atât de respectuoşi cu şefii lor.
Ştii, Caleb, când va creşte mare,
va fi aspirant la titlul de agent special.
Vrea să fie ca şi voi, băieţi.
Avem un caz RICO, ceva tare
şi Romero e implicat.
Cum adică e implicat?
Vreţi să faceţi o înţelegere cu el?
- Ştii că nu-ţi pot spune. - Nu-mi poate spune.
Tipul ăsta taie capetele femeilor şi copiilor.
Omoară familii întregi şi ei ce fac?
Aveţi de gând să-l băgaţi
într-un program de protecţie a martorilor, nu?
Să-l trimiteţi să-şi deschidă un magazin de feronerie prin Boise, Idaho?
Întotdeauna am apreciat ospitalitatea locală
când am venit la Chicago.
Când eşti pregătit, suntem afară.
Nu-mi pot scoate din nas mirosul unuia dintre tipi.
Ce miros? De vomă sau de urină?
Fii vesel. Ziua e pe jumătate terminată.
Erau două duzini de poliţişti în razia aia din port.
Bine, majoritatea atât de graşi că n-ar fi putut sări nici peste o groapă.
Iar noi suntem consemnaţi.
E vina mea.
E din cauză că şeful crede că am dat-o-n bară cu percheziţia.
Data viitoare când vrei
să-ţi asumi vina pentru faptele altcuiva, fă-o în ziua mea liberă.
N-ai vrea să fii pe stradă fără mine.
Cine ţi-ar traduce apelurile radio?
Ştii, gluma asta ar fi mult mai amuzantă
dacă am fi în maşină, nu consemnaţi.
- Salut. - Salut, unchiule Jarek.
Am auzit că sunteţi consemnaţi.
Dacă greşeşti, plăteşti.
Ce-aţi zice să mă ajutaţi să ne jucăm puţin de-a v-aţi ascunselea?
Domnilor, semnează vreunul dintre dvs. pentru prizonier?
- El cine e? - Daniel Romero.
- Nu cel pe care-l aşteptam. - Aşa scrie aici.
- Dle, cum vă numiţi? - Wayne.
- Wayne şi mai cum? - Wayne Deetsik.
Fir-ar! Nu e bine.
Ce-i? Ce s-a întâmplat?
Aici scrie că Wayne Deetsik a fost transferat la altă instituţie.
Trebuie să fie o încurcătură. Dar, dacă v-am transferat omul,
îl recuperăm imediat.
- Ţi se pare nostim? - Nu, dle.
Departamentul de Poliţie Chicago nu tolerează greşelile
şi când se face una, facem tot ce putem s-o corectăm imediat.
Dă-mi inspectorul şef. Lasă, o sun eu. Luaţi-l pe ăsta de aici.
Ce miroase aşa?
- Vomă! - Urină!
N-ai spus prea multe.
Îmi pare rău.
Trebuia să spun?
Nu poţi ajuta pe cineva decât dacă îl întrebi ce problemă are, nu?
Te implici în viaţa lui.
- Să-i simt durerea? - E chiar aşa greu?
Ştiu că trăim în vremuri condamnabile,
dar am evoluat noi până în punctul
în care suntem prea buni ca să ne punem în locul altui om?
- Să-i simţi durerea?! - N-am vrut să sune aşa.
Nu, sigur că n-ai vrut.
Aşa eşti alcătuit, tinere.
Eşti făcut să-ţi baţi joc, să ignori situaţia altei persoane.
Întreaga voastră generaţie este făcută să se concentreze
pe marea importanţă de sine. Dar nu e vina voastră.
E vina generaţiei mele pentru că nu v-a învăţat să vă comportaţi.
- Dar ştii ce, încă nu e prea târziu. - Sper că nu, dle.
Nu e prea târziu.
Echipa 1, Romero e pe poziţie.
Văd duba în colţul de nordest al complexului.
Ce?
N-am spus nimic.
- Câte sunt pe ziua de azi? - Găseşte-ţi ceva de făcut.
Echipa 1, e mişcare pe acoperişul clădirii, în partea de vest.
- A văzut cineva? - Echipa 3, negativ.
Echipa 1, trimit doi ofiţeri sus pe acoperiş.
La sud de intrare, cu faţa la noi. Du-te.
Echipa 3, un vehicul se îndreaptă spre strada 47.
Bun, Evers a plecat din stradă.
Jos.
- Înapoi, omule. - Unde e băiatul meu?
Să vedem banii înainte să vezi puştiul.
Ei bine, n-ai să vezi niciun ban până nu-mi văd băiatul, înţelegi?
Nu primeşti nimic până nu văd banii.
Echipa 1, vede cineva băiatul?
Nu.
Poliţia!
S-au tras focuri! Toate echipele! Acţionaţi!
Stai pe loc!
- Aruncaţi armele! - La pământ!
Mâinile sus!
Echipa 2, am reţinut doi trăgători pe acoperiş.
Sunt bărbaţi latini, nu nigerieni.
Sunt băieţii lui Romero.
Să-ţi văd mâinile!
Aruncă arma! Aruncă arma!
Încet. Ţineţi mâinile la vedere!
Jos din maşină. Cu faţa la perete.
Un glonţ în braţ. Şi încă unul în vestă.
- Mi-e teamă că supravieţuieşti. - Unde e Marco?
- Ai găsit băiatul? - Nici urmă de el.
Înţelegi că este doar o procedură.
Un poliţist împuşcă un suspect, arma lui e trimisă la balistică pentru examinare.
Vei primi o altă armă.
Da, doamnă.
Există două tipuri de împuşcături care implică poliţia, bune şi grozave.
- Ăsta fost grozav. - Mulţumesc, dle detectiv.
- Mă laşi să termin aici? - Bineînţeles.
Mulţumesc.
N-avem băiatul, n-avem caz. În afară de asta, suntem pe drumul cel bun.
Am reuşit să punem mâna pe liderul mafiot, deci nu e dezastru total.
Ia celularele nigerienilor şi caută fiecare număr de acolo.
Ştii ce nu-mi dau seama? De unde au ştiut băieţii lui Romero despre întâlnire?
- Romeo n-avea cum să le spună. - Avocatul lui.
Când mai vorbeşti cu rahatul ăla de 1000 $ pe oră să-i mulţumeşti pentru rană.
Oamenii ăia nu l-au adus pe Marco pentru că v-au văzut.
- Aţi fost idioţi! - Dacă ne vedeau, nu mai veneau.
Şi dacă amicii tăi nu erau pe acoperiş pregătiţi să tragă în oricine, i-am fi
- urmărit pe nigerieni până la fiul tău. - Aduceţi-mi fiul înapoi.
Ştim că avem şapte dintre oamenii lui Romero
şi trei răpitori nigerieni în arest.
Nu ştiu ce e cu cazul ăsta de răpire pe care-l construiţi, dar vă e de folos, nu?
Aşa că vă cer o favoare. Lăsaţi-ne să instrumentăm cazul
şi să-l judecăm pe Romero în Chicago.
Ce e asta?
Pentru participarea la echipa de baseball.
- De curând? - Nu de curând.
Ca să vă răspund la întrebare,
ca agent special al FBI, îmi rezerv dreptul
să-l bag în programul pentru protecţia martorilor.
Ştiu că e tulburător,
dar nu e singurul care varsă sânge.
La fel şi rivalii lui, asasinii plătiţi, soldaţii.
Nenumărate vieţi distruse doar de droguri.
Dacă Romero ne poate ajuta să distrugem astea...
Deci răspunsul e nu. Nu ne lăsaţi să instrumentăm cazul.
Am auzit că e cam şifonat,
dar, cu permisiunea dvs.,
cred că e timpul să-l luăm în custodie pe dl Romero.
- Lucho. - Lucho, cum mai e?
- Cine e? - Nu-mi recunoşti vocea?
- Sunt detectivul Evers. - Cine?
- În spatele tău. - Fără mobile în spital, grasule.
- Ce vreţi? - Pentru început,
- copilul soră-tii. - De ce l-ai răpit?
Numai pentru bani?
Sau ai vrut ca şeful tău să pice de prost ca să-i iei locul?
- Cred că ambele. - Eşti nebun.
Nu, nu, dar nebunie o să fie când vom spune prietenilor tăi că lucrezi pentru rivali.
Am scos numărul tău din telefonul mobil al răpitorului nigerian.
- Cum o să înghită asta camarazii tăi? - Hai să aflăm.
Aşteptaţi.
- Poliţia! Poliţia! - Mâinile sus! Ridicaţi mâinile!
Să nu te gândeşti! Mâinile sus!
Mâinile pe zid! Nu te uita la mine!
Marco?
Marco?!
Vino, micuţule.
Te simţi bine?
Gata, micuţule. Totul e bine. E bine.
- Pot să vă întreb ceva? - Te rog.
Aveţi mare grijă de aceşti... am uitat cuvântul.
Alegători?
Dar nu vă votează toţi. Şi dacă nu vă sprijină...
Ascultă, într-o familie nu trebuie să placă unul pe celălalt.
La dracu', de cele mai multe ori, nu ne placem între noi.
Dar ce ne ţine laolaltă? Experienţa trăită împreună.
Faptul că ştim atât de multe lucruri unul despre celălalt,
încât trebuie să ne încredem unul în celălalt, fie că vrem, fie că nu.
- Am dreptate? - Bineînţeles.
La fel şi cei care lucrează pentru mine.
Suntem o familie.
Aici este.
Hai cu mine încă o dată.
Liam, ea e Joanna.
Joanna, Liam.
- Soţul ei a murit zilele trecute. - Condoleanţe.
Vreo veste de la poliţie?
Au spus doar că a murit în incendiu. Într-o casă pe Waller avenue.
Waller?
N-avea motive să fie acolo. Nu cunoştea pe nimeni din zona aceea.
Soţul ei se numea Marcel Reid.
Poate ai citit despre el.
Poliţia crede că e incendiere premeditată, dar n-au încă un suspect.
Joanna, îţi promit
că voi sta pe capul poliţiei până se rezolvă cazul.
Îmi cer scuze. Pot să folosesc baia dvs.?
În capătul coridorului.
Liam! Întâi florile.
Mulţumesc.
Doamne, ia te uită! Uită-te la tine.
Vino, stai jos.
Ţi-am spus că niciodată, dar niciodată n-am să te uit, aşa e?
Indiferent ce s-ar întâmpla.
- Ce ai acolo? - O nimica toată.
Am fost rănit, acum sunt bine. Nu-s aşa de puternic ca tine, totuşi.
Ce vrei să faci mai întâi azi?
Ar fi bine să ştii că Lucho a recunoscut că a plănuit răpirea.
Da, am auzit.
Acceptă să depună mărturie împotriva ta pentru multe infracţiuni, inclusiv crimă,
trafic de droguri, înşelăciuni...
Oricum, e lungă lista.
Vino aici. Te iubesc, bărbate.
Aşează-te. Am pentru tine cel mai bun desert făcut vreodată.
Daniel Romero, ai dreptul să nu spui nimic.
Orice spui poate şi va fi folosit împotriva ta în instanţă.
Ai dreptul la un avocat. Dacă nu-ţi permiţi, vei primi unul din oficiu.
- Înţelegi drepturile pe care le ai? - Care jumătate vrei?
- Asta? - Dle Romero, înţelegi?
Gata? Unu, doi...
Federalii i-au oferit un târg şi nimic nu mai contează pentru el.
N-am jucat cartea finală încă.
Serios? Încă una?
Nu dormi, nu te pui în pat, nu te duci acasă, iar eu va trebui
- să spun altă poveste logodnicii tale? - Şi crezi că mă mândresc cu asta?
O fostă soţie, un copil şi-o logodnică mă dau peste cap.
Mi-am distrus căsnicia, pe femeia cu care mi-am petrecut toată viaţa.
Crezi că e banc? Ce să fac? Să mă duc la iubita care plănuieşte nunta?
Şi dacă eşti tot timpul în mişcare, totul e bine? Asta crezi?
Cam aşa ceva. Am întârziat, trebuie să plec.
Sună-mă dimineaţă.
- Mai aveţi nevoie de ceva? - Ia un loc să bem ceva.
- Lilly, două whisky, te rog. - Imediat.
Ar trebui să vă mut maşina. N-am parcat-o bine.
N-o să-mi dea amendă.
Şi dacă îmi dau, ştiu pe cineva care ştie pe cineva...
Te simţi bine?
Păreai puţin cam...
tulburat când vorbeai cu văduva.
Cea cu soţul mort în incendiu.
Părea... atât de tânăr.
Presupun că era.
Mulţumesc.
Nici măcar 40 de ani n-avea, cred.
Mă anunţi dacă mai ai nevoie de ceva?
Mulţumesc, Lilly.
Omul care a murit în incendiu...
... ce ştiţi despre el?
Nu l-am cunoscut personal.
Totuşi, din câte am înţeles, nu era un om plăcut.
O bătea pe soţia lui, paria banii de chirie, şi-a făcut mulţi duşmani.
Chestii din astea...
Se poate spune că moartea lui a fost o binecuvântare.
Cu toate astea, cum spuneam, nu l-am cunoscut personal.
Grija pentru oamenii din Chicago
nu e ceva cu care poţi fi neserios.
La un moment dat, nu mai există cale de întoarcere.
Eşti cu noi sau nu eşti cu noi.
Sunt cu voi.
Da, eşti cu noi.
Bun venit în familie.
Trebuie să dorm. Mâine merg la şcoală.
Trebuie să fie tulburător. Tatăl tău e logodit cu o fată
nu cu mult mai mare faţă de tine. Spun că faptul în sine e confuz.
Dar nu de asta suntem aici, nu?
Nu. Suntem aici pentru că noi doi încă petrecem timp împreună
şi încerc să-i explic lui JJ ce înseamnă asta.
Asta nu înseamnă neapărat că ne împăcăm.
- Nu neapărat. - Bine, nu ne împăcăm de niciun fel.
Dar e important ca tu să înţelegi.
Evident că încă ţinem mult unul la celălalt
şi suntem încă părinţii tăi, asta contează, JJ.
- Bine. - Uneori,
când doi oameni sunt împreună de mult timp, încă au nevoie unul de altul.
Datorită faptului că se simt protejaţi.
Ei bine, nu înseamnă nimic, serios...
- Nu înseamnă nimic? - Înseamnă mult,
dar nu înseamnă că... el ştie la ce mă refer.
- Sigur. E o partidă de sex. - Nu, nu e o partidă de sex.
- Păi aşa suna. - Alo! JJ, fii respectuos!
Oricum vreţi să-i spuneţi, eu înţeleg, bine?
Sunteţi oameni în toată firea.
Am terminat?
Am terminat.
Fără asistentă la recepţie?
Am trimis acasă pe toată lumea.
- O prăjitură? - Mă mituieşti cu produse de patiserie?
Vezi tu, la FBI suntem antrenaţi să rezistăm acestui gen de tactică.
Dar nu există apărare împotriva "catifelei roşii", nu-i aşa?
Nu, nu există.
N-ai verighetă.
Eşti nemăritată sau îţi protejezi soţul de rigorile muncii?
N-am cunoscut bărbatul suficient de hotărât să-mi pună verigheta pe deget.
Înseamnă că ai stat multă vreme într-o peşteră foarte adâncă.
Dar tu?
Am divorţat anul trecut.
- Îmi pare rău. - Nu trebuie.
Am meritat-o.
Nu trebuie să-l bagi pe Romero în programul pentru protecţia martorilor.
Ascultă-mă...
Îi spui lui Romero că va fi judecat pentru tot aici în Chicago
şi avem cel puţin un martor dispus să depună mărturie.
Atragi atenţia asupra lui, atunci va fi înlăturat, probabil pe viaţă
şi nu va fi aici să-şi protejeze familia.
Iar ei sunt deja luaţi în vizor.
Adică s-o băgăm în program pe soţie şi nu pe Romero?
- Soţia şi fiul. - Destul de greu de justificat financiar.
Romero îţi va da tot ce vrei.
Împiedicăm băiatul să înveţe afacerea familiei.
Şi facem străzile din Chicago mai sigure înainte să aduci acuzaţii federale.
- Romero va fi de acord? - O va face pentru fiul lui.
Ce spui?
Aşteaptă aici. Nu lăsa pe nimeni să treacă.
Da, doamnă.
Îmi pare rău că durat atât până să-ţi răspund.
Nu-i nimic.
Jarek spune că a vorbit cu tine.
Că nu eşti sigur cât rezişti să faci treaba asta.
Îmi pare rău că v-am târât până aici.
N-am vrut să vă deranjez,
dar m-am hotărât.
Bun.
Tipul pe care l-am ucis în incendiu...
Gibbons m-a dus să-i văd soţia.
Mi-a spus că ştie ce am făcut
şi că mă poate şantaja cu asta.
- De aceea vrei să renunţi. - Tocmai de aceea nu renunţ.
Am să fac tot ce e necesar să-l distrug pe Gibbons.
Absolut tot.
Înţelegi că soţia şi fiul tău vor fi mutaţi şi vor primi alte identităţi?
Şi n-am să-i mai văd?
Nu.
Sau să vorbesc cu ei?
Niciodată.
Vor fi protejaţi?
Mai mult decât atât.
Intraţi.
Ascultaţi...
Voi sunteţi tot ce contează pe lumea asta.
În unele cartiere din Chicago
există poliţişti din tată în fiu de aproape o sută de ani.
Sunt generaţii de soţi,
în mare parte femei, care ştiu cum e să fii căsătorit cu Chicago PD.
Prietenii tăi sunt din poliţie, politica ta e de poliţie.
Mergi la picnicuri şi înmormântări. Te căsătoreşti cu munca asta.
Cunosc soţii
care folosesc un scaner de poliţie să ţină legătura cu soţii lor,
să se simtă măritate.
Îl ţin mereu deschis
să-şi audă soţii.
Şi eu făceam aşa. Dar n-o mai fac.
Să nu mă suni mâine înainte de ora 14:00, bine?
Am o întâlnire.
- O ce? - Sâmbătă seara.
Am o întâlnire. Mă gândeam că trebuie să ştii.
Pe bune?
Da. Paul şi Liz aşteaptă de-o veşnicie să-mi aranjeze o întâlnire
şi eu am tot refuzat.
Dar aseară când ai descris relaţia noastră,
mi-am spus că e o aiureală.
- Unde e...? - Lucrurile tale sunt aici.
- Şi nu poţi să refuzi? - Eşti supărat pentru că am o întâlnire?
- Tu eşti logodit. - Nu sunt supărat pe tine.
Atunci de ce mă tot agăţ de ideea că suntem încă o familie?
Pentru că suntem încă.
De o lună încerci să te desparţi de Elena. Ce-o fi atât de greu?
Sun-o acum şi desparte-te de ea, iar eu îmi anulez întâlnirea.
Hai, sun-o.
Păi vezi?!
- Iubitule? - Da.
Acasă înainte de ora 1:00 noaptea? Ştiam că e posibil, dar nu contam pe asta.
Am mâncat popcorn şi mi-am bătut capul cu invitaţiile astea.
Trebuie să invităm familia Peterson? Mă tot răzgândesc în privinţa asta.
Ce?
Am spus... trebuie să invităm familia Peterson?
Nu ştiu cine e familia asta.
Pari extenuat.
Ce-ar fi să te duc în pat
şi să-ţi dau ceva plicticos de citit să poţi să adormi?
Vin imediat. Du-te tu înainte.
Bine.
- Mi-a fost dor de tine. - Şi mie mi-a fost dor de tine.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Sincronizarea Eu_I_Myself