- Dnă inspector şef. - Dle poliţist. Te-ai trezit devreme.
Nu, de fapt am întârziat.
Mi-am pierdut jumătate din noapte
încercând să-mi dau seama cum au reuşit nepoata mea şi partenerul ei
să facă un apel pentru foc deschis asupra lor
şi să nu primească întăriri de nicăieri.
- Ce s-a întâmplat? - Staţia radio.
Vonda a făcut apelul,
dar căzuse acumulatorul,
aşa cum se întâmplă cu toate, în jumătate din programul de lucru,
- în tot oraşul. - Aşa este?
Putem să ne vedem sus?
Credeam că le înlocuieşti.
- Primarul mă ţine şi acum cu răspunsul. - Bine.
Atunci mă duc direct la primărie
şi îl caut pe conducătorul nostru neînfricat.
O să-i îndes asta
- exact acolo unde nu bate soarele. - Te-am prevenit
ca să ştii cum să te comporţi când va începe presa să urle
despre cum "l-au băgat poliţiştii la reanimare pe primar
cu o staţie radio defectă".
- Jarek, termină. - Ce? Nu te aud.
- A picat acumulatorul. - Bine, dă-mi staţia.
Porcăria asta
aproape a ucis-o pe nepoata mea.
Auzi, dacă s-ar fi tras
asupra unui poliţist aseară,
aş fi aflat.
Aşa că eu cred că adaugi
puţin cam prea mult muştar
pe acest hot-dog.
Bine, nu s-a tras asupra ei.
Dar dacă s-ar fi tras? Ce va fi data viitoare?
Dă-mi-o.
Oricât de eficientă ar părea spitalizarea primarului
ca tactică de negociere,
mai dă-mi o altă şansă
să rezolv problema asta.
- Bine. Dar am vorbit serios. - Ştiu.
Aşa că lasă-mă să încerc să fac asta în felul meu.
Ar fi un puşti minune pe care tot încerc să-l "prăjesc".
Bine, atunci întoarce-te în bucătărie şi lasă asta în seama mea.
În Chicago, mereu a fost un joc de-a şoarecele şi pisica
între poliţişti şi infractori.
La Târgul Mondial din 1893,
inspectorul John Bonfield a ales 300 de oameni
din toată lumea să se amestece printre turişti
şi să-i menţină în siguranţă pe vizitatorii oraşului.
Au făcut 845 de arestări.
Au înapoiat 861 de obiecte proprietarilor de drept.
Şi au menţinut primul carusel din lume
ferit de huligani.
Poate că astăzi utilajele s-au schimbat,
dar jocul este acelaşi.
Să-i prinzi pe băieţii răi.
Stai aşa, omule!
Alo, alo!
Ce mama naibii faci cu maşina mea? Las-o în pace, omule!
- O luăm înapoi. - Ce? Am plătit pentru ea cu banii jos.
- Eşti Raymond McDonald? - Nu sunt eu Ray, omule!
Ray e fratele meu mai mic. Eu sunt Marcus. Dar nu e maşina lui, omule.
Ai încurcat totul, omule. Lasă-mi maşina în pace.
Pot să vorbesc cu fratele tău? Poate rezolvăm problema.
Face duş.
- Lasă maşina în pace! - Dar celălalt frate, Tyrone? E acasă?
Da, Tyrone e pe canapea...
- De unde ştiţi despre Tyrone? - Suntem plătiţi să ştim. Întoarce-te.
Hai, arată-mi fundul.
Hai, băiatu'.
- Fir-ar. - Bun, vezi în spate!
Îi căutăm pe cei doi fraţi ai lui.
A zis că sunt înăuntru.
La pământ!
Unul din ei fuge.
Permisul şi talonul, Tyrone.
De cât timp ne cunoaştem, Dennis?
De suficient cât să ştiu
ca faimosul farmec al Teresei Colvin
se va dezlănţui.
Ai fost vreodată
în sălbăticie după lăsarea întunericului?
Încerc să nu-mi fac un obicei din asta.
Hai să zicem
că eşti poliţist în patrulare
şi lucrezi fără partener
fiindcă tăierile din buget înseamnă că nu ne permitem
să avem doi poliţişti în maşină.
E ora 3 sau 3:30 dimineaţa...
Pe când mergi de unul singur, auzi focuri de armă.
Şi, dintr-o dată, vezi un suspect fugind de la locul crimei.
- Păi, Teresa... - Aşa că te iei după el.
Fiindcă, pentru salariul de 45.000 $ pe an,
plus ore suplimentare, fiecare civil din oraşul ăsta
se aşteaptă să te iei după el.
Şi ştii că e înarmat.
Şi nu ştie nimeni unde eşti tu.
Sau că eşti în pericol.
Acum...
chemi ajutoare,
ca să fii sigur că ajungi acasă,
la copiii tăi, în viaţă.
- E mort. - Exact.
Fiindcă tu lucrezi 9 ore pe schimb,
iar acumulatorii ăştia rezistă doar şase.
Aşa că ţi se zboară creierii
fiindcă poliţia şi primarul
nu ţi-au dat nişte staţii radio care să funcţioneze.
Dl. primar McGuiness are multe obligaţii
când vine vorba de adunatul banilor.
Poate că ar trebui să faci o propunere
prin intermediul consilierului Gibbons, să vezi dacă el va înainta
cererea respectivă din partea ta.
Nu consilierul Gibbons mi-a promis staţii radio, Dennis.
Tu şi cu primarul mi-aţi promis.
- La momentul respectiv, aşa intenţionam. - Asta a fost înainte sau după
ce l-aţi angajat pe cumnatul primarului să se ocupe de drumuri
şi mi-aţi furat banii de staţii radio pentru noile pluguri de zăpadă?
În Chicago ninge.
Oamenii trebuie să ajungă la serviciu.
Ei bine, ultima favoare făcută de primar
îi va omorî pe poliţişti.
Cum vă suna povestea asta?
Nu-l ameninţa pe primar.
El te-a pus în funcţia asta.
- Nu muşca mâna... - Asta
e ca o palmă peste obraz.
Îmi cer scuze.
Dnă inspector şef Colvin.
E ceva important.
Salut!
Ce naiba, Wysocki?
De şase luni mă muncesc cu tipul ăsta.
Ăsta este, Moose.
Nu puteam să mai stăm şase luni până să-l arestezi tu.
Îmi pare rău.
Baftă data viitoare.
Şi tu?
Tu eşti traficant de marijuana, Marcus.
Nu te-am prins niciodată cu chestii "grele".
Dintr-o dată, prepari cocaină
şi îţi sparg uşa...
Îţi iau maşina şi...
Nu înţeleg, omule.
De ce ţi-ai schimbat stilul?
Sunt vremuri grele.
E bună şi "iarba",
dar banii se fac din alea mai tari.
- Clienţii noştri, stăpânii noştri. - Bun, uite aici.
Vă las pe tine şi pe fraţii tăi să ieşiţi de aici,
dacă îmi spui cine e furnizorul de coca.
Haide, omule.
Ce faci? Am de lucru aici.
Dna inspector şef vă vrea pe amândoi
la spitalul Midwestern, imediat.
Nu-ţi face griji, Wysocki.
Mă ocup cu plăcere de ăsta în locul tău.
Marcus...
De ce m-ai chemat?
Îl vrea pe cel care a vândut droguri
şi l-a băgat pe fiul ei în comă prins şi pedepsit.
Ştii ceva? La bufet. Etajul doi.
Au o plăcintă de lămâie cu glazură, demenţială.
Trebuie să intrăm.
Nu, eu trebuie să intru. Şi, atunci când ies,
o să am poftă de ceva dulce şi răcoros.
Tocmai era să pun mâna pe un furnizor de coca,
iar tu mă aduci aici ca s-o ţin de mână
pe vreo tipă bogată, fiindcă fi-su şi-a prăjit creierii
cu droguri?
Amanda Langley este o binecunoscută filantroapă.
Soţul ei deţine jumătate din oraş.
Nu mă impresionează cu nimic.
De-asta tu eşti tot poliţist
şi eu sunt inspector şef.
Uite, nimănui nu-i place aşa ceva.
Dar am învăţat să zâmbesc şi să spun "mulţumesc".
Femeia asta are prieteni în posturi înalte.
Îl vrea pe cel mai bun dintre oamenii mei, aşa că te-am chemat pe tine.
Nici măcar nu e un caz.
Găseşte-l pe traficantul puştiului
şi eşti înapoi la furnizorul tău de coca până la prânz.
Lasă prânzul. Vreau să îl prind până la 12 fix.
Nu mai pierde timpul.
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam Sincronizare DISTEL www.subs.ro
THE CHICAGO CODE Sezonul 1 Episodul 6
- Teresa, în sfârşit. - Bună, Amanda, Ted.
Îmi pare rău că s-a întâmplat aşa ceva.
Dacă m-ai fi întrebat acum un an,
aş fi zis că era doar o chestie de timp.
Dar, când ştiu că încerca să se lase...
Când ştiu cât a încercat...
El e det. Wysocki.
- Va lucra la cazul fiului vostru. - Doamnă.
Deci ştiaţi că fiul dvs are probleme cu drogurile?
Ştiam că a avut.
În trecut.
Dar era mai bine.
- A fost la dezintoxicare? - Nu.
Prietena lui l-a ajutat să se lase.
Cum o cheamă?
Emily. O fată frumoasă.
Nu cred că ea a aflat.
Emily mai are vreun nume?
Harris. Aşa cred.
Aşa-i, dragul meu? Emily Harris?
Nu ştiu.
Nu am întâlnit-o niciodată.
Ştiu...
Teddy o iubea mult.
- Îmi dau seama că ai cazuri mai importante. - Amanda,
asta e urgenţă absolută pentru mine.
E fiul meu.
Mi-au spus că s-ar putea să nu se mai trezească niciodată.
Te rog. Găseşte-le pe animalele alea
care i-au vândut droguri.
Care i-au făcut aşa ceva.
Mai e şi altceva
ce ne-aţi putea spune?
Când am fost la el acasă, maşina nu mai era.
Poate îl veţi găsi pe traficant la volanul ei.
Bine. Mulţumesc. A fost de mare ajutor.
Vă ţin la curent cu tot ce aflăm.
Ce, ai intrat în academie imediat după liceu?
Nu.
Ai făcut şcoala comercială?
- Facultatea. - Bravo ţie.
Unde?
La Northwestern.
E o şcoală de calitate.
Da.
Bun, hai să înţeleg corect.
Întâi te-ai dus la Northwestern,
- apoi la Academia de Poliţie? - Da.
Aşa am făcut.
Am greşit cu ceva?
Nu, băiete.
Încerc doar să-mi cunosc partenerul.
Bună, iubire.
Bună.
Sunt ocupat acum.
Ştiu. Dar sora mea
şi-a schimbat data nunţii pe 20 august,
fiindcă numai atunci
- a mai găsit sală disponibilă. - Bine.
Iar eu nu vreau să avem nunta noastră aproape de a ei.
Deci, dacă nu vrei în iunie,
mai bine la sfârşitul lui septembrie
sau începutul lui octombrie.
Uite, iubito, putem vorbi despre asta
- când nu sunt contratimp? - Bine.
Dar trebuie să aranjăm totul cât mai repede.
Aşa vom face. Promit. Vorbim deseară.
Bine, iubire. Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Toamna e un anotimp frumos pentru nunţi.
Câţi ani ziceai că are logodnica ta?
- 27. - Aşa-i.
Pare drăguţă.
- Elena, nu? - Da, Elena.
Deci,
unde ziceai că v-aţi cunoscut?
Uită-te la drum. O să ratezi sensul giratoriu.
- Emily Harris? - Nu.
Eu sunt Taylor.
Sunt colega de cameră a lui Emily.
E acasă?
Nu. N-a venit azi-noapte acasă.
De asta aţi venit?
Putem intra?
Sigur.
Theodore şi Emily erau împreună
atunci când i-ai văzut, aseară?
Eram la clubul "Demimonde".
Îl ştiţi, cel de pe str. Dearborne?
Teddy a apărut la masa noastră.
Era foarte supărat pentru ceva
şi a plecat. Ea a fugit după el
şi asta a fost ultima oară când i-am văzut pe vreunul dintre ei.
Ai auzit de ce se certau?
- Nu. - Ai idee
de unde-şi cumpăra Teddy heroină?
Da.
De la un tip pe nume Mason.
Marfă adevărată.
Excelent. Ştii unde îl putem găsi pe tipul ăsta?
Da, am adresa. Staţi puţin.
Nu-i de nasul tău, Northwestern.
Ăsta e material de Harvard.
Două fete de vârsta lor locuind într-un apartament ca ăsta.
Ce zicea? Sunt studente?
Da, sigur. Asta are masterat
în cheltuirea banilor lui tăticu'
la fel ca toţi găozarii ăştia.
Dar tu nu ai de unde să ştii aşa ceva,
fiind om cu facultate, nu?
Să nu-i spuneţi lui Mason că eu v-am trimis, bine?
Mason Goldberg?
- Putem discuta? - Despre ce?
Pentru început, despre faptul că eşti arestat
fiindcă ai vândut cam prea multă heroină
bunului tău prieten Theodore Langley III.
Dacă aveţi mandat, arătaţi-l avocatului meu.
Nu.
Nu am nevoie de mandat să-ţi pun brăţările astea.
Ce ştii tu? Trei minute până la ora 12.
Ocupă-te tu.
Wysocki.
Bună. Sunt Townsley
de la secţia 18.
Ce număr de înmatriculare căutaţi?
Am nevoie de un partener nou.
Nu.
Cum adică... cum adică "nu"?
Bine. De ce?
De ce? Uită-te la el.
Nu numai că ţine cu cei de la Cubs.
A mai făcut şi facultate.
Ziceai că e impresionant. Că are talent.
Asta era înainte să aflu că şi-a depus CV-ul la FBI.
Încă mai aşteaptă o veste de la birocraţii ăia.
Tu ştiai ceva despre asta?
- Şi? - Şi?!
Nu renunţi la a fi poliţist adevărat în Chicago
ca să devii conţopist la Wahington şi să-ţi fie frică să spargi o uşă.
Toţi cei care îmi sunt alături trebuie să înţeleagă asta.
Şi toţi cei care lucrează în subordinea mea trebuie să înţeleagă
faptul că dosarele personale sunt confidenţiale.
Aşa că, orice ai fi făcut să afli informaţii secrete,
te rog să te prefaci că nu ai făcut.
Nu e o crimă să fii ambiţios, Jarek.
Bine.
Atunci promovează-l în altă parte.
Mă calmează dacă ştiu că e cu tine.
Lasă-l o lună.
Prietena lui Teddy?
Emily Harris.
Ce ştii tu?
Se pare că, până la urmă, avem un caz.
Se pare că banda K controlează
toată zona 1800.
Trupa lui CC Wells operează pe zona 1500.
Până cum, Marcus, ai o mie de rivali.
Ai grijă cu zona de intimitate, Marcus.
Dă-o dracului. Nu vreau să fiu văzut.
Poliţia.
Împuşcături din toate părţile. Bandele aduc familii
din Los Angeles sau Phoenix,
le pun să închirieze locuinţe, să se stabilească aici.
După câteva luni, mama şi copiii pleacă înapoi acasă.
Proprietarul se trezeşte cu casa plină de infractori
pe care se teme să-i dea afară,
iar banda şi-a făcut o bază de unde să mişte totul în oraş
timp de câteva luni,
până îşi fac bagajele şi o iau de la capăt.
Nu e corect, Marcus?
Ba da, e corect.
Aşa că, dacă picăm peste ei la noapte,
va fi ca o petrecere de încălzire.
Ce zici, Marcus? Să ne aducem nişte caserole
sau doar berbecele de spart uşa?
Scoateţi-mă dracului din cartierul ăsta.
Nu-ţi face griji. Te vom ţine ascuns
când îl căutam pe furnizor.
Deci, ce ziceţi?
Echipa mea nu bate la fund patrula de stradă?
Ba da.
Aşa-i.
Cred că e la pagina 20.
O puteţi vedea la începutul...
Ce zici de sacoul meu?
E nou.
- E drăguţ. - Arată bine?
De ce? Fiindcă mă duc în club mai târziu.
În cel mai tare club, "Demimonde".
Am auzit că a fost ultimul loc
unde a fost văzut în viaţă băiatul tău, Teddy.
După cum spun prietenii lui,
a mers mult pe acolo în ultima vreme.
Aşa că Edgar J. Hoover şi cu mine
ne-am gătit şi ne ducem la dans
să încercăm nişte mişcări noi.
Bine.
Mai e ceva în calendarul tău monden
de care ar trebui să fiu înştiinţată?
Sunt în mijlocul unei discuţii, Jarek.
Te-am prevenit. M-ai pus să mă ocup de cazul ăsta
ca o favoare pentru nişte prieteni influenţi,
iar acum avem o fată moartă
şi se pare că fiul a fost cel care a făcut-o.
Aşa că mă ţin de asta,
mă voi asigura că se face dreptate.
Nu vreau să fiu implicat în vreo muşamalizare
ca să protejez amintirea unui copil de bani gata.
Crezi că eu m-aş implica în vreo muşamalizare?
Nu. Dar ştiu cum funcţionează presiunile politice în Chicago.
Tu află adevărul şi eu te susţin.
- Bine. - Bine.
O să te anunţ ce dărâm.
Nu vreau să fii aşa de fericit pe chestia asta.
Aşteaptă să vezi ce i-am pregătit primarului.
Nu e cazul. Fac progrese în privinţa staţiilor radio.
Vom vedea.
O noapte tipică pentru tine, barosane, nu?
Nu chiar.
Vezi?
Nu trebuie decât să arăţi cu degetul.
Nu sunt mese în faţă,
presupun că există una sau două camere în spate.
Tot ce poate fi cumpărat cu bani.
Ştii ce-i localul ăsta, nu?
Un bordel.
Uite-o şi pe matroană.
Zece ani pentru fiecare fată de aici
şi partea de după, ca să dovedim.
Poftim.
Viitoarea doamnă Caleb Evers e la muncă.
Hai.
Vezi ce ştie.
Ţi-aş face cinste cu o băutură, dar nu cred că-mi permit.
Dacă nu crezi, înseamnă că nu-ţi permiţi.
Dar dacă aş vrea să cumpăr mai mult decât o băutură?
Cât m-ar costa?
Aici nu-i salon de masaj.
Dle poliţist.
Nu, e bordel de lux.
Încerc să-mi dau seama de ce o fată ca tine
ar vrea să fie prostituată.
Nu sunt prostituată.
Dacă un bărbat vrea să-şi petreacă timpul cu mine,
îmi poate arăta cât mă apreciază.
Dar n-o să-i dau o factură la sfârşitul nopţii
să-i spun "plăteşte".
Deci te culci cu bărbaţi pentru banii de chirie,
nu pentru bani gheaţă.
Îmi pare rău. Nu văd nicio diferenţă.
Ceea ce e de vânzare aici nu e sexul.
E o experienţă.
Vezi?
Aia e vodcă de 2.400 $.
Uită-te.
A primit un card de credit negru.
Norocoasă.
Va face o grămadă de bani în seara asta.
Uite, sunt tânără, vreau să mă distrez.
Poate că, într-o zi, voi întâlni şi eu cardul negru de credit al viselor mele.
Asta era Teddy pentru Emily?
Un card de credit?
La început.
Dar s-au îndrăgostit unul de altul.
Oamenii se mai îndrăgostesc, ştii?
Uneori, experienţa funcţionează.
Deci n-a omorât-o în bătaie
şi a aruncat-o în râu ca pe un gunoi?
- Poftim? - Ştii,
acolo am găsit-o pe prietena ta Emily.
În râu, omorâtă în bătaie, în maşina lui Teddy.
I-ai văzut plecând împreună de aici
şi apoi el a omorât-o.
Nu.
Nu. Teddy o iubea pe Emily.
Nu i-ar fi făcut niciodată rău.
Păi, cineva i-a oferit "experienţa" asta.
Vrei să ne ajuţi să descoperim cine era
sau vrei să aştepţi să-ţi bată şi ţie la uşă?
Vino aici, Emily.
Toate facem aşa ceva.
Ai mai văzut asta înainte?
Nu. Dar ştiam că se filmează.
Nu e vorba că le punem pe Internet.
Sunt doar o măsură de siguranţă.
- Câte filme din astea a făcut Emily? - Nu ştiu.
Le făcea doar când se vedea cu cineva important.
Zicea că le şterge când a început să fie ceva serios cu Teddy, dar...
"T.L". Cumva Teddy Langley?
Vino aici, iubitule.
Abia aştept.
Arăţi uimitor.
Nu e băiatul în comă.
Tatăl ştie mai bine.
Mă gândeam că altceva înseamnă "în familie".
Bun, deci echipa intră în subsol.
Proprietarul avea dreptate, lumină artificială, hidrant, toate cele.
Dar nici urmă de "iarbă".
- Ştiţi de ce? - Nu. De ce?
Fiindcă creşteau roşii acolo.
- Du-te de aici! - Sute de roşii.
Se pare că bunica avea un soi de roşii care nu puteau fi scoase din Italia
- şi era iarnă, deci... - Nu se poate.
Stăteam acolo pregătiţi
- să îi arestăm... - Trebuia să spuneţi că aţi venit
- pentru o porţie de spaghete. - Staţi aşa.
Ăsta e tipul.
Porcăria dracului.
Haide.
Gata? Îi dăm drumul.
Ştii, când mi-ai spus că n-ai mai întâlnit-o niciodată pe Emily,
te refereai "cu hainele pe ea"?
Fiindcă tocmai m-am uitat la o casetă
în care făceaţi cunoştinţă
cam despuiaţi.
Sunt alături de familia mea, rugându-mă pentru o minune.
- Nu ai nicio urmă de decenţă? - Am decenţa
să nu discut asta de faţă cu soţia ta.
Bine, am fost cu Emily de câteva ori.
Fiul meu a cunoscut-o la câteva luni de zile după ce se terminase totul.
Nu a ştiut.
Voia s-o ia de soţie.
Nu cred că asta ar fi fost o nuntă
pe care s-o vrei în calendarul monden al oraşului, nu?
Nu. M-am dus la Emily...
I-am oferit 100.000 $ ca să plece.
- Fără tocmeală? - Pretindea că îl iubeşte.
Probabil voia mai mulţi bani.
Aşa că te-ai dus la fiul tău.
I-am spus că există femei
cu care să te distrezi şi femei pe care să le aduci în familie.
- Nu i-a plăcut ce a auzit. - Cred că i-ai spus
mult mai multe.
Cred că i-ai spus exact ce fel de femeie era Emily
şi ce a însemnat pentru tine,
cu poziţii şi tot tacâmul.
Trebuie să-mi spui ceva.
Am crezut că va face faţă.
Am crezut că şi-a depăşit slăbiciunile.
Ştii, când creşti un copil, încerci să faci ce e mai bine.
Dar Teddy n-a fost niciodată aşa cum m-am aşteptat.
- Dar nu e nici ucigaş. - Voia să se căsătorească cu o prostituată.
M-am dus la club.
I-am spus lui Julie că situaţia era intolerabilă.
Julie e matroana?
E cea care întâmpină bărbaţii.
Am crezut că-l va îndemna spre altcineva.
Să-i arate că fetele alea sunt două la leu.
Sau să discute cu Emily, să-i bage minţile-n cap.
Deci ea trebuia să repare totul?
Da.
Se pare că a făcut-o.
Chicago a fost mereu un oraş cu multe pofte.
Şi, din moment ce banii erau cel mai important lucru
pentru bărbaţii care îi produceau,
au ales să-i cheltuie pe sex.
La începutul secolului XX,
frăţiile din cartiere le ţineau pe femeile respectabile în siguranţă
faţă de instinctele soţilor lor păcătoşi
şi obţineau milioane de pe urma matroanelor care conduceau scena.
Economia nu s-a schimbat, nici produsele:
Minna Everleigh, cea mai faimoasă matroană a oraşului,
şi-a sfătuit odată fetele
că era mai bine să ia 50 $ pentru un client,
decât să aibă zece de câte 5 $.
Mai puţină uzură şi lacrimi pe marfă.
Nu deschidem până la 8:00.
Şi dacă vrem o căutătoare de aur până atunci?
O cheamă Emily.
O cunoşti?
Ar trebui s-o cunosc?
Şi-a făcut un stil de viaţă
din a se culca cu bărbaţii pe care-i întâlnea în club.
Şi tocmai l-am găsit pe cel care a ucis-o.
Eu administrez un club de noapte.
Nu pot avea grijă de fiecare fată care vine aici
şi, clar, nu pot controla cu cine se culcă
atunci când pleacă.
Nu-mi face pe pudicul, dle poliţist.
Nu sunt un pudic.
Dar, în aceeaşi măsură, sunt şi un ticălos.
Am văzut tot oraşul ăsta
şi, din câte văd eu, un bordel e tot bordel,
indiferent dacă oferă cristal sau ceva de modă veche.
Şi, dacă eu cred că o târfă e ucisă de peştele ei,
o analizez până la ultima bucată,
indiferent cum îşi spune ea
sau cât de bogat e tipul ei.
Nu vindem decât băuturi şi un ring de dans.
Îmi plătesc taxele, totul este legal.
De ce anume mă acuzaţi, dle poliţist?
De infracţiunea de a face perechi?
Haide.
Mai treceţi pe la noi.
Voi pune covorul roşu.
Vă dau şi unul suplimentar.
Bun, pe ăsta îl puteţi lua.
Bine, dă-i drumul.
Parcă mai ieri controlam mulţimea la arestări ca astea.
Asta pentru că era ieri.
Frate, echipa, arestarea...
E cea mai bună primă zi dintotdeauna.
Unde ieşim?
Să ieşim?
Serios, Wysocki, trebuie să sărbătorim.
Avem altceva mai bun de făcut diseară?
Haide!
Tu şi cu mine, fac cinste, oriunde vrei să mergem.
De acord.
La Dusty?
Faci cinste.
Bine. La Dusty să fie.
Mişto.
Haideţi să-i ducem la secţie.
Bine.
Ce sunt toate astea?
Nu-mi permit chiria fără Emily.
În plus, nu mă simt prea bine singură aici.
Unde te vei duce?
- În Colorado. - E bine acasă.
Dar speram să ne poţi ajuta mai întâi. Poate...
să ne mai spui despre ce se întâmplă la club.
Ştii şi alte fete care au avut necazuri?
Păcat că nu ne-am întâlnit mai târziu cu zece ani.
Atunci voi doi aţi fi căsătoriţi şi aţi trăi din banii primului tău soţ.
Spun şi eu...
Nu vreau să sfârşesc precum Emily.
Nu vei sfârşi ca ea.
Eu pot să te protejez. Avem grijă de tine.
Dacă ne ajuţi, o ajuţi pe ea.
Pot să mă mai gândesc?
Sigur.
E îngrozită.
Se teme că matroana o să trimită pe cineva după ea.
Poţi s-o învinuieşti?
Wysocki.
Eu sunt.
- Eşti pe difuzor, Din. - Bună, Caleb.
Bună, Dina.
Şedinţa de diseară de la şcoala lui JJ trebuie s-o amân.
Când?
- Mâine, la 20:00? - Pare grozav.
- Trebuie să închid, Din. - Atunci, ne vedem mâine.
Ne vedem mâine.
Ca persoane divorţate, vă vedeţi des.
- Păi avem un fiu. - Adevărat.
Îmi amintesc că eram acasă la iubita amicului meu.
Ea avea o chestie din aia, cum se cheamă?
Cocka... jucărie...
Un cockapoo?
Aşa. Un cockapoo.
Oricum, avea ce spui tu.
Era un câine tare enervant. Iar ea îl îmbrăca.
Tematic, ca de sărbători.
E fosta iubită nebună a amicului meu, nu cealaltă.
Măi.
Alo!
Ce faci acolo?
Nimic, omule.
Armă!
Dă-te jos! Dă-te dracului jos din maşină!
Cu faţa în jos! Întinde-te cu faţa în jos!
Te-a împuşcat?
- Nu, nu. Pe tine? - Nu ştiu.
Rămâi jos!
Cum se poate să aibă armă?
În încheiere, aş vrea să mulţumesc primăriei
pentru sprijinul programului CAPS. N-am fi reuşit fără dvs.
Vă mulţumim.
Cheamă-ţi sluga.
Despre care slugă vorbeşti?
Detectivul, prietenul tău care adulmecă prin locuri neplăcute.
Astea sunt cerinţele slujbei, Dennis.
Asta înseamnă să-i enerveze pe cei mai mari sponsori ai primarului?
Pentru că, dacă e aşa, merită să fie promovat.
La fel şi tu.
Se apropie alegerile, sponsorii sunt valoroşi.
Aşa e.
Singura mea întrebare e asta:
crezi că sunt mai valoroşi decât staţiile mele?
Evers! Ai un musafir.
Am crezut că eşti deja în Aspen.
Mi-ai cerut să mă gândesc.
M-am gândit şi vreau să vorbesc.
Minunat. E grozav.
Stai să-mi caut partenerul.
Nu-ţi face griji, vom face tot posibilul
- să nu se mai întâmple din nou. - Ştiu.
Vrei ceva de băut înainte să începem?
O cafea, ceva cu gaz?
Nu, mersi. Vreau să terminăm mai repede.
Bine.
Asta putem s-o facem.
Taylor, ce poţi să ne spui?
Colega mea de cameră, Emily,
avea o relaţie abuzivă psihic şi fizic
cu prietenul ei.
Mai devreme ai spus că nu i-a făcut rău.
În multe ocazii, inclusiv noaptea morţii ei,
am asistat la ameninţări cu moartea din partea lui Teddy.
Apoi a făcut-o.
Ştiţi unde eram acum 20 de minute?
La cină. Cu soţia mea.
După 28 ani de căsătorie, încă iubesc,
dar urăsc să dezamăgesc.
Imaginaţi-vă amărăciunea mea când m-am trezit târât aici
pentru că un geniu a uitat să dezarmeze suspectul
şi aproape şi-a ucis colegii.
Nici Dumnezeu nu vă mai putea ajuta dacă ar fi fost împuşcat cineva.
Vreau vinovatul şi îl vreau acum.
Înţeleg şi îmi asum întreaga responsabilitate...
- Eu nu l-am percheziţionat corespunzător. - Şi cine dracu eşti?
Ofiţer Vonda Wysocki, să trăiţi.
Wysocki...
- Rudă cu Jarek Wysocki? - E unchiul meu, dle.
Pune-ţi echipa la punct, Moosekian.
Nimeni nu mă vrea din nou aici.
Taylor, înainte ne-ai spus că nu ştiai de ce se certau Teddy şi Emily
pentru că nu puteai să auzi, deci...?
- Nu pricep. - Adevărul e că
i-am văzut certându-se şi i-am urmărit.
L-am auzit cum o ameninţa. Am auzit totul.
Wysocki.
Tocmai a venit pentru tine. De la trafic.
Mulţumesc.
Mulţumesc, Lenny.
Deci tu crezi că Teddy a ucis-o pe Emily.
- Da. - Pentru că a mai lovit-o şi în trecut.
Ţi-ai primit cardul, nu? De la tatăl lui Teddy?
Preferă ca fiul lui comatos să fie acuzat de crimă
- decât să-şi ruineze preţioasa reputaţie? - Sau bordelul preferat.
- Nu! - Atunci e matroana. Te plăteşte
să schimbi povestea şi apoi o trece pur şi simplu la cheltuieli.
Nu mi-a fost uşor să vin aici.
Ca atunci când stai la orizontală pentru vreun mahăr?
- Aş vrea să plec. - Te conduc.
În mod sigur te aşteaptă o limuzină.
Dă-mi voie.
Mulţumesc că ai trecut pe aici. Dacă mai e ceva, îţi dăm un telefon.
Bine, mulţumesc.
Mulţumesc, Lenny. Apreciez.
Cu siguranţă.
Am auzit ce s-a întâmplat azi.
- M-am gândit eu că e posibil. Ascultă... - Nu, tu ascultă. Indiferent ce crezi,
am instruit-o bine pe Vonda.
Am să o pun la punct indiferent cât durează, indiferent ce-ar fi.
N-o să mai ai probleme.
E începătoare, Wysocki.
Toţi am făcut greşeli.
Să mergem.
Unde?
La dna inspector şef.
Şeful de personal de la biroul primarului e îngrijorat
pentru alocarea resurselor noastre.
Cu privire la ce?
Vânătoarea de vrăjitoare în afacerile legale din Coasta de Aur.
Judecătorul Parkerson ne spune că i-ai cerut mandat de percheziţie
- pentru un club de noapte de pe Dearborn. - Aşa e. Omul m-a refuzat,
dar oricum, el a fost mereu un laş, aşa că trec mai departe la alt judecător.
Lou Parkerson îmi e prieten.
Şi a refuzat pentru că oraşul a muncit din greu multă vreme
să facă din Chicago o destinaţie internaţională.
Iar Coasta de Aur, cartierul de divertisment, e o bijuterie în coroană.
Echipele de la Moravuri agată câte 20 de drogaţi în fiecare noapte
şi tu vrei să închidem ochii la un bordel în toată regula
pentru că deserveşte cetăţenii cei mai puternici ai oraşului?!
Ai dovezi ale activităţii infracţionale sau doar vrei să afli ce e pe acolo?
Bun. Să nu te mai apropii de clubul ăla de noapte, mă auzi? Şi tu la fel.
Ai înţeles?
- Da. - Nu.
Spune-mi că înţelegi.
Înţeleg.
- Da, doamnă, înţeleg. - Bine. Mulţumesc, dlor detectivi.
Să ajungeţi cu bine acasă.
Primarul apreciază ajutorul tău în această problemă.
Şi mi-a cerut să-ţi spun că a revăzut personal bugetul.
Se pare că există totuşi fonduri pentru staţiile voastre.
Minunat.
Am să le scot pe străzi diseară.
Îţi mulţumesc, Dennis.
Nu mergem acasă, nu-i aşa?
Doar nu ne întoarcem la club?
- Pe bune? După asta? - Am ieşit din tură.
Dacă vrei să-ţi faci CV-ul pentru vreun birou comod în DC, ne putem despărţi.
Mi-ai citit dosarul!
Ai ştiut că am fost la Northwestern. Ai ştiut că am depus cerere la FBI.
- Şi îţi râzi de mine de atunci. - Trebuie să ştii pe cine duci în spate.
Nu, nu, nu. Tu vrei doar
să găseşti un motiv să n-ai încredere în nimeni.
Puştiule, ţi-am zis să te salvezi, da? Pleacă.
Vrei să scapi de mine din cauza caracterului tău
şi nu din cauza persoanei mele.
Ai de gând să-mi spui unde mergem?
O să găsim un judecător cu coloană vertebrală.
Eşti sigur că vrei s-o faci?
Absolut.
Vă mulţumesc foarte mult, dle judecător.
E plăcerea mea.
Alegerile pentru curtea de apel sunt luna viitoare. Vă pensionaţi?
Vor trebui să-mi târască leşul cu ciocănelul încă încleştat în mână
afară din sala de judecată.
- Foarte bine, dle. - Bravo şi ţie.
Vă mulţumesc.
Dacă dai de Tommy O'Reilly în clubul ăla...
Îl arunc imediat afară, domnule.
Trebuie să fie un fel de priveghi irlandez pentru fiul lui.
Gata, Teddy. Haide. S-a terminat, ridică-te.
- Lasă-mă dracului! - E al tău, Dave.
- De ce îl acuzăm? - Nu contează, n-o să ţină.
Fă-l s-o sune pe nevastă-sa
să-l scoată pe cauţiune. Midwestern, secţia terapie intensivă, salonul 1470.
Noapte bună, Teddy.
- Ce caut? - Nu ştiu.
Dar toate fetele păstrează câte ceva împotriva şefului cel mare.
Ce dracului căutaţi aici?
Închidem un bordel.
Îmi pare rău, dle detectiv, dar tot ce facem este legal.
Zău? V-am prins că serveaţi minori.
E suficient pentru seara asta. Mâine am să văd cum e cu traficanţii de droguri
de pe ringul de dans, angajările voastre...
- Am găsit! - E bun?
- O, da. - În ordine. Ce vreţi?
- Ce vreţi ca să terminaţi cu astea? - Vreau să vă scot din afaceri.
Ai încercat vreodată să ţii departe bărbaţii bogaţi de femeile frumoase? Nu ţine mult.
Astă seară ţine.
Mâine, deschizi altul în Miami sau Vegas. Foarte bine.
Dar cu Chicago s-a terminat.
Conform unei liste, statul Illinois a produs cinci
din cele 20 cele mai puternice femei din lume.
Ce are zona asta care ne dă puterea
şi echilibrul de a prelua conducerea?
Pentru a reuşi, pentru a izbândi împotriva sorţilor?
După mine, dacă îţi perfecţionezi măiestria în oraşul Chicago,
îţi croieşti drum printre corupţie şi murdărie,
asta îţi dă puterea să cucereşti lumea.
Cum îndrăzneşti?!
Ai încălcat ordinele mele clare
şi l-ai târât şi pe Evers după tine în mocirlă!
A fost decizia mea, doamnă.
Serios? A fost una proastă, dle detectiv.
Sunteţi suspendaţi fără plată două săptămâni cu începere de azi.
Aşteptaţi afară până termin discuţia cu şeful de cabinet Mahoney.
Nu vreau să-i suspenzi! Vreau să-i concediezi!
Ai dreptate. Wysocki e un rebel.
Dar dacă îl dau afară, se va duce direct la presă,
va atrage atenţia asupra clubului şi va începe să dea nume.
Prin suspendare, îl luăm două săptămâni de pe străzile pe care le adoră
şi ne asigurăm de tăcerea lui dacă îşi mai vrea serviciul înapoi.
Şi te asigur că-l vrea.
Bine.
Înăuntru! Amândoi!
A mers bine, dacă stăm să ne gândim.
Da, dacă ne gândim...
Regret săptămâna în plus, dar una nu l-ar fi liniştit şi nici pe primar.
Am şansa să mă plimb cu barca prin Dells.
În plus, am încălcat un ordin direct de la inspectorul şef.
Aşa e, mare neobrăzare. Ai deschis-o?
Sunt multe nume pe care le vei recunoaşte.
Azi staţiile, mâine lumea întreagă.
Voi aţi plănuit totul? N-a fost nimic adevărat?
Nu, suspendarea e adevărată. Ai o bilă neagră la dosar, rebelule.
Poate ar trebui să-ţi petreci timpul liber
pe la Quantico, mai acoperi pagubele.
- Deci clubul se închide. - Era singura modalitate.
Şefa nu se putea atinge de el.
Iar acum are informaţii despre toţi clienţii lui Julie.
Lucru folositor de-acum încolo.
Dar vina pentru uciderea lui Emily cade pe băiatul în comă.
Nu.
Ce? Atunci cine?
Ai ucis-o pe iubita prietenului tău, ai furat maşina lui,
l-ai aruncat pe marginea drumului şi l-ai lăsat să moară.
Trebuie să fie coşmarul vieţii tale, n-am dreptate?
E ridicol.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Ei, haide, Mason. Sigur că ştii.
Vrei să afli de unde ştiu?
Asta a fost făcută la semaforul din intersecţia Division cu Larrabee.
Iar ăsta eşti tu la volanul maşinii lui Teddy.
Chiar în timpul în care Teddy era cules de pe marginea drumului
şi dus la Midwestern pentru o supradoză de la mizeriile tale.
Nu i-a fost de niciun folos.
Dar ştii care e cea mai bună parte?
Ăsta de aici e cadavrul lui Emily. Bine că era îmbrăcată de ocazie,
pentru că paietele reflectă lumina de la bliţ.
Cred că erai prea drogat ca să-ţi dai seama că ai trecut pe roşu, nu?
În concluzie,
fotografiile astea te fac să pari un ucigaş cu sânge rece,
dar problema este că eu nu cred că eşti.
Dar juraţii au nevoie de un motiv ca să te lase să mai vezi lumina zilei.
Teddy a trecut pe la mine şi i-am vândut nişte heroină.
Nici măcar n-a fost multă.
Bine, asta ne ajută.
Apoi ne drogăm,
dar apare Emily la mine acasă şi începe să ţipe la mine.
Că de ce l-am lăsat pe Teddy s-o facă şi...
Ea a sărit la mine.
Teddy lasă bărbia în piept
şi se face albastru la faţă, iar eu mi-am pierdut controlul.
Şi am sărit la ea.
Putem să invocăm autoapărarea?
Ai întâlnire?
E doar un prieten.
Vrei să-mi povesteşti ce s-a întâmplat azi?
- Am zbârcit-o. - Da!
Am dat-o-n bară şi suport pedeapsa ca o fată mare.
- E în ordine, unchiule Jarek. - Nu, nu e în ordine, bine?
N-am să te pierd pentru o greşeală tâmpită.
- N-o să mă pierzi. - Înţelegi?
Da.
Bine.
Am vorbit cu Ernie şi e de acord să te lase aici în continuare.
- Ar face bine. - Cum adică?
Nimic.
Ce vrei să spui?
Îl acoperi pe Moose?
De ce, Vonda?
Pentru că eu sunt nepoata ta şi el nu te place.
Era doar o chestiune de timp până se hotăra
dacă îl păstrează pe Isaac în echipă şi eu înapoi la patrula de stradă.
Acum că am încasat un glonţ pentru el, nu va mai fi aşa uşor să scape de mine.
- Să ai o noapte bună. - Voi avea.
Ai grijă de tine.
Vechile staţii în coşul de donaţii,
cele noi la mine.
- Cum te numeşti, dle ofiţer? - Jorge Rodriguez.
Unde ai crescut?
În Humboldt Park, dnă.
Da? Care liceu?
Roberto Clemente. Promoţia 2003.
Cunoaşteţi liceul?
Dacă-l ştiu? V-am învins la baschet în toţi cei patru ani.
- Liga profesionistă Red Division. - Da? Unde aţi fost?
La Phillips. Promoţia nu trebuie s-o ştii.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Să ai grijă de tine.
- Cum te numeşti, dle ofiţer? - Paul Herman.
Hai, omule, nu te supăra.
Te-am urmat când şefa a zis să n-o fac! Mie nu mi-ai zis de plan!
Nu mi-ai spus că ştiai că ucigaşul era furnizorul.
Am încercat să te avertizez ca să nu încasezi lovitura.
Mai lasă-mă! Nu mă protejai. Voiai să mă faci să plec.
- Pentru că n-ai încredere în mine. - Cam aşa ceva.
Eu de unde ştiu că pot avea încredere în tine?
- Nu-ţi fac griji pentru mine. - Pentru că eşti un tip foarte cinstit?
Logodnica ta are încredere în tine?
Ştie că te culci cu fosta soţie?
- Ce-ai zis? - De aia o avertizezi pe Dina
că e pe difuzor, pentru ca ea să nu spună ceva
ce n-ar trebui să aud.
De aceea vorbeşte mereu codificat.
Logodnica e de acord să te culci cu fosta soţie?
Nu ştie.
Ei bine, faţă de logodnică poţi să ai secrete. Dar nu faţă de partener.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam Sincronizare DISTEL www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript GeirDM www.addic7ed.com