Sunt pe cale să descopăr adevărata natură a misiunii navei.
Ai avut controlul navei tot timpul ! De ce n-ai spus nimănui ?
Alianţa Lucian plănuieşte un atac pe Pământ.
L-am ucis pe Riley cu mâinile mele.
Sunteţi un comandant bun.
Singura misiune e să ducem aceşti oameni acasă.
N-a fost niciodată asta.
Ci să ajungem unde mergem. Asta e misiunea.
Tocmai am analizat datele navetei,
încercând să descopăr cum v-aţi întors.
Se pare că eraţi acolo, apoi aici. Nimic între.
Fiecare centimetru e în stare perfectă.
Sunt cu sutele ! Nu le putem distruge pe toate !
Starea navei ?
Aranjez o şedinţă când suntem gata, dar o să fie urât.
Trebuia să revin la normal.
Ai păstrat unele cunoştinţe obţinute.
- Ăsta-i un lucru bun. - Deoarece pot fi utilă.
Toţi de pe navă sunt utili.
Fiecare are locul lui aici.
Bine, să auzim. Cât de rea e situaţia ?
Nu e un singur lucru, ci mai multe adunate.
Nava n-a fost făcută pentru asemenea luptă.
Mare parte din suportul vieţii e de asemenea afectat.
- Îl puteţi repara, nu ? - Cu ce ?
Chiar dacă am ştii cum, n-avem piese de schimb.
Vorbim de piese stricate sau arse care nici măcar nu ştiu ce fac.
Dacă suportul vieţii era singura problemă, găseam noi ceva.
Dar zeci de sisteme sunt pe cale să cedeze.
- Arme, scuturi... - Cel puţin funcţionează.
La niveluri critice ?
Am ajuns la fund.
- Practic, n-avem sisteme de rezervă. - Cum zice el.
- N-a fost amuzant nici prima dată. - Sunt foarte obosit.
Bine, cunoaştem problemele. Ce soluţii avem ?
Ceea ce încercam să spunem...
Ne descurcăm cu ce avem şi continuăm misiunea.
- Parcă nu asta încercau să spună. - Vorbiţi de parcă avem de ales.
- De fapt... - Eli, te rog.
Eu şi Ginn am găsit o cale de a forma Poarta
spre Pământ în timp ce Destiny se reîncarcă într-o stea.
Soluţia lui Eli, oricât de genială, nu ia în considerare
mia de lucruri care ar putea merge aiurea în încercarea de a forma dintr-o stea.
- Îţi pot arăta simulările. - Mai la subiect,
ar putea provoca aceeaşi suprasarcină ca pe Icarus.
Cui îi pasă dacă n-o să mai fim aici ?
Mie, lt., la fel şi celor care vor să rămână la bord.
Rush, fii serios. Niciun om sănătos n-ar rămâne.
Ai spus că înţelegi importanţa misiunii.
- Aşa e. - Ce s-a schimbat ?
Nicholas, ştii ce s-a schimbat.
Uite ce, eram de acord, ştii asta, dar dacă nava nu zboară, adio misiune.
- Nu renunţăm. - Exact asta facem.
Din fericire pentru cei de la bord, nu tu decizi.
- Din fericire, nici tu... - Rush !
Putem reuşi. Ei sunt defetişti.
Prima mea responsabilitate e siguranţa acestor oameni.
Îmi pare rău.
Da, sigur.
STARGATE UNIVERSE comentarii pe www.tvblog.ro
Traducerea şi adaptarea Mr H. @ www.titrări.ro
DESTINURI GEMENE sezonul 2, episodul 12
La o parte, sergent.
Nu pot. Ordinele colonelului.
- De când ? - De acum.
- A spus de ce ? - N-am întrebat.
Poţi să-mi spui unde nu mai am voie ? Să nu mai pierd timpul.
Cam toate locurile unde poţi apăsa butoane.
Şi am oameni în toate locurile cu butoane.
Nava se îndreaptă către o stea, la 18 ore în faţa noastră,
bănuim ca să reîncărcăm. Ar trebui să fim pregătiţi.
- Suntem de mult timp. - Eu sunt gata şi de abia am ajuns.
Pot doar să-mi imaginez cum e pentru voi.
Salut. Te aşteptam.
Se pare că-mi poţi anticipa fiecare mişcare.
Trebuia să mă asigur că nu blochezi Poarta.
Nici măcar nu mi-a trecut prin minte.
Văd că s-au adunat bătrânii satului.
Ar trebui să ştii că Eli foloseşte pietrele chiar acum
să verifice calculele cu cei mai buni oameni de pe Pământ.
O să-i spună acelaşi lucru.
Bună treabă, dar ce merge pe hârtie nu merge neapărat şi într-o stea.
- Eli spune că a ţinut cont de asta. - Eli nu e astrofizician.
Într-o stea, sunt câmpuri magnetice,
presiuni enorme, erupţii solare,
condiţii care fac evenimentele impredictibile oricăror calcule.
Va merge conexiunea lui Eli ?
Posibil, dar ce se întâmplă în momentul stabilirii legăturii, nu ştie nimeni.
Ar putea face o gaură în spaţiu-timp.
- Şi-a ieşit din minţi, ştii asta. - Bine.
- Ce vrei să facem ? - Permite-mi să vorbesc echipajului.
Cel puţin unii înţeleg cât de important e să rămânem pe navă.
- Nimeni nu va fi de acord ! - Spui că n-ai încotro decât să pleci.
Eu nu pot decât să rămân.
Îi informăm în camera Porţii imediat ce ieşim din ZSL.
Poţi vorbi atunci.
Ar avea mai multă greutate dacă ai sta alături de mine.
Pot face asta.
Mulţumesc.
Doar nu vorbeşti serios...
Eu cred că da.
Am rulat simularea de zeci de ori. Funcţionează.
Deci puştiul a găsit algoritmii de reglare a energiei.
Eli, da.
Recunosc, când am încercat să rezolvăm asta pe Pământ,
erau o grămadă de oameni deştepţi în camera aia.
Nu-i spune asta, dar e cel mai deştept individ pe care l-am cunoscut...
- Eşti bine ? - Da. M-am întors.
- Ce-au spus ? - Calculele sunt bune, undă verde.
Cine e cel mai inteligent individ de care vorbeai ?
Einstein ?
Da, era destul de inteligent.
Să nu-i spună că ai zis asta ?
Să-i spunem veştile colonelului.
- T.J., ne poţi lăsa un minut ? - Da.
- Poţi pilota nava ? - Da, cu ajutor.
Trebuie să ştiu numărul minim necesar de persoane ca s-o faci.
- Câţi mai mulţi posibil, evident. - Am nevoie de un număr.
- Aş zice o duzină. - Plus noi doi ?
- Nu, inclusiv noi. - Deci zece.
Am notat ceea ce vreau să spun. Dacă ai ceva de adăugat...
Everett, Rush e cu tine în camera Porţii ?
- Da, ce e ? - Am nevoie de amândoi pe Punte.
N-avem timp acum.
David, voiam să discutăm cu echipajul. Nu poate aştepta ?
Negativ ! Veniţi aici. Ai încredere în mine.
Avem timp.
Da.
Timp de care au nevoie să se hotărască.
Ţine-i pe toţi aici, revenim imediat.
Sigur.
- Ce e ? - Era pe orbita stelei.
Destiny a detectat-o când s-a întors către noi,
apoi am recepţionat mesajul radio.
- De la cine ? - De la tine.
- Nu înţeleg. - Nici noi.
- Aşteptaţi... - Ce anume ?
Repet, sunt dr. Nicholas Rush, apelez Destiny.
Sunt la bordul navetei, vin spre voi. Vă rog, răspundeţi.
- Ce turnură interesantă. - Cine e ?
Nu ştiu, colonele. De ce nu-mi spuneţi voi ?
Nu e o înregistrare, dacă la asta vă gândiţi.
E o transmisie subspaţială, şi pe lângă faptul că sună ca Rush,
vă pot spune că aia e naveta noastră şi e pe un curs de interceptare.
Chiar dacă potrivit acestui monitor, naveta e încă andocată cu Destiny.
Sunt dr. Rush. Am nevoie de ajutor cu andocarea.
Ştiu că mă auziţi.
- Nu i-am răspuns ? - Nu încă.
Păi, să nu mă facem să aştept.
Salut, şi eu tot dr. Nicholas Rush sunt. Cum te putem ajuta ?
Spune-le să nu încerce să formeze, nu va merge. Dacă o fac, vor muri toţi.
Sunt col. Young. Dr. Rush sta lângă mine.
Evident, tocmai am vorbit.
Singura explicaţie rezonabilă e că m-am întors în timp.
Explicaţie rezonabilă ?
N-am putut fi sigur până nu v-am văzut ieşind din ZSL.
Ceea ce s-a întâmplat acum 12 ore în linia mea temporală.
Şi trebuie să te credem pe cuvânt ?
La scurt timp după ce am ieşit din ZSL, colonele, mi-ai cerut un număr.
Ţi-am spus zece plus doi.
- 12 ? - Atât am calculat, d-le Volker,
dar nu asta e important.
- Aşa e ? Aţi discutat asta ? - Da, aşa e.
E ciudat. Eram entuziasmat de misiunea asta.
- Da, toţi am fost. - Brusc, abia aştept să-mi văd fiul.
Şi eu care credeam că să te prezint mamei mele e greu.
Asta mă agită mai mult decât să trec prin Poarta aia.
După ce ne întoarcem, o să ne mai întâlnim, nu ?
- Da, bineînţeles. - Reuniune în fiecare an.
Eu mă gândeam în fiecare vineri.
Depinde dacă vei sta pe Pământ.
Pot garanta asta.
Dar te alături Comandamentului Porţii Stelare.
De parcă o să-mi ceară asta.
O vor face, Eli.
Te vei alătura creierelor de la CPS,
dr. Jackson, col. Carter şi...
cum îl chema pe tipul ăla care se holba la...
- McKay. - Da, McKay.
- O vor face, când ne întoarcem. - Lt. Scott, recepţie.
Da, d-le. E vreo problemă ?
Da. Ia-l pe Greer şi veniţi la sasul navetei 2.
Deschide.
- Uşurel ! - Nu-l ascultaţi !
O să vă ucidă pe toţi !
- Ce dracu ? - T.J., sunt Young.
Da, d-le, sunt toţi aici.
Vor trebui să aştepte. Avem nevoie de tine în infirmerie.
- De unde ai arsurile ? - A fost o suprasarcină.
N-am putut s-o opresc.
Explozii pe toată nava, una după alta.
Aerul a devenit atât de toxic, încât a trebuit să abandonez nava.
Iar în momentul ăsta, cumva, te-ai întors 12 ore în timp ?
Nu, nu, probabil asta s-a întâmplat în stea.
Probabil nava a trecut pe lângă o erupţie solară
în momentul în care formam al nouălea simbol.
Un eveniment temporal, aşa cum am văzut,
poate provoca călătorii în timp prin gaura de vierme.
Cumva, a afectat toată nava.
Unul din acele lucruri imprevizibile de care îmi amintesc că v-am avertizat.
- Tu de ce rânjeşti ? - Ar trebui să ştii.
Fascinant, nu ?
N-ai mai crede asta dacă treceai prin ce am trecut eu.
Acum nu mai trebuie, nu ?
Încă putem face asta dacă învăţăm din greşelile tale.
Greşelile mele ? Greşeala a fost să încercăm !
Nu, nu, ea are dreptate. Dacă n-a mers bine prima dată...
- Staţi aşa, nu se repetă, iar ? - Nu, nu chiar.
Dacă viitoare vom rămâne doi în urmă.
Dacă facem asta destul, vom avea un întreg echipaj.
Mai avem o oră până rulăm programul lui Eli.
Spune-ne ce s-a întâmplat.
Ştiţi ce s-a întâmplat până aţi recepţionat semnalul meu.
Am nevoie de un număr.
- Să zicem o duzină. - Plus noi doi ?
- Nu, inclusiv noi. - Deci 10.
Am notat ceea ce vreau să spun. Dacă vrei să mai adaugi ceva...
Voi vorbi după ce termini tu, dar ca să fie clar.
- Dacă nu găsim 10 voluntari... - Vom găsi.
Bine.
Te-ai ţinut de cuvânt, colonele.
Mi-ai fost alături.
D-nelor şi d-lor, puţină atenţie, vă rog.
Dr. Rush vrea să spună câteva cuvinte.
Prieteni...
Da, poate "prieteni" e puţin exagerat,
dar suntem cel puţin camarazi,
care, până acum, au înfruntat mari necazuri.
Ştiu că mulţi, probabil majoritatea,
speraţi să ajungeţi acasă.
Condiţiile din interiorul unei stele
sunt foarte proaste pentru viabilitatea unei găuri de vierme
şi vă sunt dator tuturor să vă spun asta.
Nu mai încerca să sperii oamenii şi termină ce ai de spus.
Străbunii n-au devotat eforturile unei întregi generaţii
ca să construiască nava asta ca un capriciu.
Nici n-a fost numită "Destin" dintr-un capriciu.
Cu peste un milion de ani în urmă,
Străbunii au descoperit o structură complexă
îngropată adânc în radiaţia de fundal,
amprenta unei inteligenţe
ce a existat foarte aproape de începutul timpului.
Destiny a fost lansată pentru a căuta acea inteligenţă.
Cine ştie cât de aproape suntem de găsirea ei ?
Cât de aproape suntem să aflăm,
în cuvintele Străbunilor, "destinul tuturor lucrurilor."
Nu pretind că ştiu când se va întâmpla asta,
în care stele se va întâmpla
sau cum va schimba modul cum privim universul.
Ştiu doar că Destiny a ajuns atât de departe,
iar dacă o abandonăm acum,
nu va mai fi cale de întoarcere.
Toată acea cunoaştere se va pierde pentru totdeauna.
Cred că această călătorie e motivul pentru care sunt aici,
dar n-o pot face singur.
Vă cer să veniţi cu mine.
Cred că aceia dintre voi care vor să meargă acasă
merită această şansă, dar eu m-am alăturat CPS cu un motiv,
aşa că şi eu sunt dispus să rămân la bord.
Căutăm zece voluntari,
aşa că vă cer vouă, celor care vreţi să fiţi aici,
vă rog, păşiţi în faţă.
Ascultaţi-mă ! Aţi îndeplinit deja misiunea !
Ţinta noastră era să investigăm adresa cu nouă simboluri şi am făcut-o.
Nu neg că a existat o misiune, dar dacă era atât de importantă
cum susţine Rush, nu se aşteptau s-o facem noi.
Nu există o călătorie nobilă să salvăm universul
sau să-L întâlnim pe Dumnezeu sau orice v-a spus Rush !
Există doar ziua în care nava asta va muri.
David, nu ştim asta.
Aş vrea să vă pot lua pe toţi înapoi cu forţa.
Succes.
Cei care merg acasă, formaţi două linii.
Tot ce ducem cu noi poate deveni un proiectil în acest tranzit,
aşa că mergem acasă doar cu hainele de pe noi.
Eli i-a avertizat să ne aştepte,
dar se pare că semnalul radio nu ajunge
printr-o conexiune cu nouă simboluri,
aşa că voi merge primul să-i avertizez că venim.
Mă veţi urma la intervale de trei secunde, câte doi.
Eli, suntem gata ?
Da, programul e setat.
Puteţi merge.
15 minute, oameni buni,
şi mergem acasă !
Iar după 15 minute, eraţi morţi.
Dacă toţi au rămas la bord, de ce doar tu ai supravieţuit ?
- V-am spus, a fost o supraîncărcare. - Nu contează.
Avem o a doua şansă acum.
Trebuie să ne spui ce n-a mers, ce putem face diferit.
Programul lui Eli e bazat pe sincronizarea precisă în procesul de reîncărcare,
care se apropie rapid.
Bine, deci aţi format al nouălea simbol... şi ?
Şi a mers. Am reuşit conexiunea.
Al nouălea simbol fixat !
Aşteptaţi trei secunde apoi urmaţi-mă !
- Nu, nu, aşteptaţi ! - Staţi !
- Ce e ? - Gaura e instabilă. Priveşte.
- Opreşte-o. - Nu pot.
Una din surse a explodat. Programul meu nu poate compensa.
- Va trebui să ajustăm energia din mers. - Da, Eli, asta fac.
- Aproape am reuşit. - Toată lumea, aşteptaţi !
Mai stabilă de atât nu vom reuşi.
Mergeţi !
- Începe să se supraîncarce ! - Trebuia să fim plecaţi deja !
Nu pot să compensez !
Pierdem conexiunea !
Gata, trecem toţi ! Să mergem !
L-aţi auzit, să mergem ! Haideţi !
Eli, nu mai poţi face nimic.
Eli, pleacă de aici !
Rush...
Nu pot menţine conexiunea stabilă şi să mă cert cu tine în acelaşi timp.
Te rog, du-te.
Du-te !
Nu ştiu cât am stat acolo.
Mi s-au părut ore.
Tot aşteptam sfârşitul,
dar Destiny s-a luptat.
De unde ştii sigur că noi...
ei... n-au supravieţuit ?
N-am spus că au murit toţi.
Sunt dr. Rush. Câţi au ajuns ?
Îmi pare rău, d-le, doar unul, cu ore în urmă.
A aşteptat să schimbe cu cineva, să vadă ce de n-au urmat şi restul.
Conexiunea a reuşit,
însă doar tu ai ajuns pe Pământ.
Ni s-a spus că plecăm spre Pământ.
- Ce s-a întâmplat ? - Nişte chestii foarte ciudate, omule.
Lt. Scott, recepţie.
D-le, suntem la limită aici.
Pe loc repaos, lt., am decis să renunţăm.
- Nu se poate. - D-le ?
Avem motive să credem că evacuaţii nu vor ajunge în viaţă.
- Trimite-i pe toţi în cabinele lor. - Înţeles.
Ai luat decizia corectă.
Vreau să folosesc pietrele să-i confirm povestea.
N-am mai folosit pietrele într-o stea
şi nu cred că e momentul să începem,
dar poţi merge să vorbeşti cu tine după ce ieşim în siguranţă.
- În siguranţă. - Cred că ar trebui să fim pe Punte.
Cel puţin voi avea pe cineva cu care să port o conversaţie decentă.
Uite-o.
- Cred că asta e confirmare, nu ? - Schimbăm cursul şi accelerăm.
Dar suntem destul de aproape s-o privim bine.
Prin mila lui Dumnezeu noi am scăpat, nu ?
E vina mea.
Toţi de pe nava aia au murit din cauza mea.
Motivul pentru care suntem în situaţia asta
e pentru că aţi încercat să mă salvaţi pe mine.
- Voi vedeţi ce văd eu ? - Ce ?
Pagubele sunt limitate la zonele tehnice.
Compartimentele locuibile par intacte.
- Şi ? - Am o idee.
La o parte, la o parte ! Mişcaţi !
- Ai spus că steaua o atrage. - De fapt, eu am spus.
- Bine. - Trebuie să ajungem pe nava aia.
Ar merita riscul dacă salvăm muniţie, mâncare, provizii...
Nu, nu despre asta vorbeşte.
- Atunci despre ce ? - Piese de rezervă. Am avut aceeaşi idee.
Am fugit până aici, aşa că...
În cât timp ieşim din rază ?
Nu putem folosi o navetă, cealaltă navă
e prea aproape de stea iar Destiny accelerează.
Putem aranja un salt ZSL scurt, apoi folosim Poarta.
- E aceeaşi Poartă. E posibil ? - Nu văd de ce nu.
Adresa lui Destiny nu e bazată pe un punct fix în spaţiu.
Va trebui să introducem distanţa, dar...
Puteţi rezolva asta, nu ?
Da, între mine, Eli şi... mine.
Bine, să întocmim o listă.
Da.
- Aş vrea să conduc echipa. - Ar trebui să merg şi eu.
Ştiu ce sisteme au fost afectate de suprasarcină.
Ascultă, Rush, nici nu ştiu dacă aşa ar trebui să-ţi spun.
Păi, aşa mă cheamă.
Încerc să spun că ai trecut prin iad şi te-ai întors.
- Nu trebuie să faci asta. - Vrea să ajute, Everett, lasă-l.
O să avem nevoie de toată lumea.
Bine.
Astea sunt prima prioritate. Luaţi câte puteţi.
Asta e arsă, asta e bună.
Sunt în fiecare consolă, releu şi în cam orice echipament de la bord.
- Deschideţi, le scoateţi şi plecaţi. - Cum se numesc ?
Nu ştiu, "chestii cu care funcţionează."
Ar trebui să găsim piese de rezervă pe Punte,
camera de control şi a interfeţei neurale.
Numărul doi, astea şi nu mă întrebaţi cum se numesc.
Nu ştiu nici cum funcţionează.
Trebuie să mai luăm celălalt robot de reparaţii
- şi releele emiţătorilor scuturilor. - Luăm tot ce e pe listă.
Dacă avem timp, trecem şi la obiective secundare.
- Cât timp avem ? - Aflăm după ce ajungem la bord.
Condiţiile vor fi dificile şi periculoase, dar nu vă amăgiţi,
trebuie să recuperăm chestiile astea dacă vrem să supravieţuim.
Formează. Toată lumea înapoi.
Trimite kino-ul.
Se face cald, dar aerul... e încă respirabil.
- Avem undă verde. - Daţi-i drumul.
Să mergem.
Formaţi echipe şi aşteptaţi.
Detectez energie şi condiţii propice pe Punte şi camera de control.
- 40 de minute până cedează scuturile. - Atât avem.
Lt., echipa ta merge direct la arsenal.
- Înţeles. - Vă ştiţi sarcinile, porniţi !
Sunt Telford, am început, avem 40 de minute.
Să mergem.
- David, aveţi grijă. - O să avem.
Cineva ar trebui să raporteze acasă, să le explice situaţia.
Du-te, iar după ce te întorci, îmi explici şi mie.
Probabil cred că am murit.
- Nu s-a întâmplat. - Ba da.
- Nu nouă, Eli. - Poţi spune ce vrei.
Spune-mi să iau câte o linie temporală odată,
dar dacă Rush nu era trimis înapoi printr-o ciudăţenie a fizicii,
eram deja toţi morţi.
Mişcaţi-vă !
- Începem aici. - Să ne grăbim. Împrăştiaţi-vă.
Aici, băieţi.
Vreţi să opriţi alarma aia ?
Începeţi din spate !
Se pare că nu intrăm acolo.
Trebuie să fie ciudat pentru voi doi, nu ?
Da.
Jumătate sunt arse de la suprasarcină.
Ia ce poţi.
Du-te la filtrele de CO2. Trebuie să şi respirăm.
Penhal, vii cu mine.
Suntem la jumătatea timpului, începeţi să împachetaţi !
Înapoi la Poartă, cât de repede puteţi.
Mergeţi !
- Se face cald, nu ? - Da, dar e căldură uscată.
Gata, plecăm de aici. Să mergem.
Înapoi la camera Porţii. Repede !
- Cum stăm ? - Diseară mâncăm.
- Excelent. Ieşiţi de aici. - Împachetaţi.
Să mergem.
Gata, asta e tot, să mergem !
- La ce te gândeşti ? - Că nu e pe lista noastră.
Ar putea dubla cantitatea de arme pe care le putem activa.
Avem timp ?
Col. am găsit o piesă care ar putea mări semnificativ
capacitatea armelor, dar nu prea avem timp.
- Pentru aia, ar trebui să riscăm ! - Măcar odată e de acord.
Mă duc să aduc unelte potrivite.
N-o atinge pe cea avariată. Trece 1000 de volţi prin ea.
Crezi că eu nu ştiu ?
N-am vrut să mă furişez.
- Asta e ? - Da.
Ceilalţi au dus piesele recuperate înapoi în camera Porţii.
Versiunea mea mai tânără se întoarce să mă ajute, dar nu-l aştept.
Nici tu n-ai încredere în el, nu ?
- Deci, ce s-a întâmplat ? - Despre ce vorbeşti ?
- Nu cred că i-ai ucide intenţionat. - Am încercat să-i salvez !
Vrei să te cred ?
Rush ţine curajos Poarta deschisă în timp ce nava explodează în jurul lui ?
- Nu-mi pasă ce crezi. - N-ar fi prima dată când sabotezi nava
ca să mă faci de râs, nu ?
Îmi amintesc ultima dată când am încercat să formăm dintr-o stea.
- Ce n-a mers ? - Gaura era instabilă !
- Ce s-a întâmplat cu adevărat ? - Tu eşti vinovat, nu eu.
Ar fi ajuns acasă, dar ai făcut tu ceva !
- Încercam să le dau timp ! - Nu mai poate confirma nimeni...
Ia-ţi mâinile de pe mine ! Tu eşti laşul !
Tu n-ai crezut în misiune ! Tu i-ai ucis !
O, nu.
Aici.
- Rush, unde ţi-e... - A găsit ceva pentru arme.
- N-avem timp. - Avem. Mă duc să-l ajut.
Merg cu tine. Formează şi ţine Poarta deschisă.
T.J., scoate oamenii de aici.
Nu staţi prea mult !
Toată lumea, la o parte, vor forma Poarta !
- Formează. - Bun.
- Ce rapid. - N-am terminat de raportat,
dar când Telford a aflat că suntem aici,
a insistat să i se permită să folosească pietrele
să schimbe cu cineva, preferabil cu el.
- Ciudat. - Poate aştepta.
Cel puţin ştiu că trăim.
O, nu.
Lt., Scott, unde sunteţi ?
Recuperăm ceva ce ne va dubla cantitatea armamentului, d-le.
Negativ, n-aveţi timp.
Localizează-l pe col. Telford, nu răspunde la radio.
Înţeles, d-le, tocmai dăm...
Scott, repetă. S-a întrerupt.
L-am găsit pe colonel, d-le. E mort.
- Unde e Rush ? - Lângă mine.
- Nu ştiu unde e celălalt. - Ştiu eu.
Hei, Rush !
- D-le, Rush a fugit. - Lasă-l.
- D-le ! - Scuturile sunt pe cale să cedeze.
Lasă-l, e un ordin, locotenente.
A fost un accident.
Te cred, dar ceilalţi nu te vor crede.
Nu.
Spune-mi, când aţi format,
ce s-a întâmplat cu adevărat ?
Ţi-am spus ce s-a întâmplat.
Acum încerci să te decizi dacă să stai în acel scaun sau nu.
În locul meu n-ai face la fel ?
Cred că nici cunoştinţele Străbunilor nu te mai pot ajuta acum.
Acum nu mai am nimic de pierdut.
Imaginează-ţi ce aş putea învăţa.
- Nu vei avea prea mult timp. - Timpul e relativ.
Tocmai am dovedit asta, nu ?
Ce mai aştepţi ?
Am nevoie de ajutorul tău.
Mulţumesc.
La revedere.
Hai, hai !
Cu plăcere.
Sunt bine.
- Nicholas ? - Da ?
Unde e celălalt Rush ?
- Nu ştiu. - I-ai spus lui Scott că ştii unde e.
M-am înşelat. L-am căutat, dar nu l-am găsit.
Poate s-a hotărât să ducă odată cu nava.
- Nu pare ceva ce aş face eu. - Probabil eşti mulţumit de un lucru.
- Care ? - Putem repara nava, continua misiunea.
Da, sigur.
Putem continua misiunea.
Traducerea şi adaptarea Mr H. @ www.titrări.ro
Transcript www.addic7ed.com