Pleacă! Pleacă şi nu te mai întoarce!
Afară! Afară!
Şi să nu-ţi mai văd faţa pe-aici!
Deşi toamna a devenit capricioasa,
Sunt hotărâtă să continui cu plimbările zilnice.
Nu pot să-l conving pe tata să vină cu mine.
A fost foarte întristat de când a murit mama.
Stă mai mult singur acasă şi are puţini vizitatori.
- Omul acela Higgins e aici. - Pofteşte-l înăuntru, Dixon.
Dacă i-ai fi văzut pantofii bucătăria ţi s-ar părea un loc deosebit!
Îi poate spăla, sunt sigură.
Am căutat de lucru.
Nu mi-a mai păsat de ce se spune de mine.
O fac pentru el, desigur, nu pentru mine.
Boucher.
Bine, nu pentru el. Acolo unde e nu are nevoie de ajutorul meu, dar copii da.
Dar am nevoie de ajutorul dvs, Stăpâne, dacă vreţi să mi-l daţi.
Bucuros. Dar ce pot face eu?
Dra mi-a vorbit de multe ori de Sud. Nu ştiu cât e de departe.
Dar dacă ajung acolo
unde mâncarea e ieftină şi salariile sunt bune şi oamenii prietenoşi...
poate mă ajutaţi să-mi găsesc de lucru acolo.
- Ce fel de lucru? - Sunt bun la muncă cu lopata.
Nu trebuie să părăseşti Milton pentru Sud.
N-ai putea să duci o viaţă aşa înceată. Te-ai plictisi imediat.
Nu te mai gândi la asta, Nicholas, te implor!
Nicholas, ai încercat la Marlborough Mills?
Da, am fost la Thornton.
Supervizorul mi-a spus să plec şi... m-a dat afară de acolo.
Vrei să mai încerci? M-aş... M-aş bucura tare dacă ai face asta.
Dl. Thornton te va judeca cinstit, Sunt sigură, dacă îi dai şansa.
Sunt convinsă.
Cred că mai bine mor de foame.
- Dacă apare ceva, dle. - Desigur, desigur.
Mulţumesc. Să aveţi o seară bună.
Îmi pare rău, Nicholas.
Pantofii tăi sunt lângă foc.
E un om mândru.
Totuşi, sunt calităţi demne de admirat la aceşti oameni din Milton.
Poate... Domnul i-a arătat calea până la urmă.
Dacă el şi dl. Thornton ar putea vorbi ca de la bărbat la bărbat!
DacÄƒ ar uita un moment cÄƒ dl. Thornton e patron ÅŸi i-ar vorbi din inimÄƒ!
Nu-mi vine sÄƒ cred, Margaret!
Să recunoaşteţi că Sudul are defecte şi că dl. Thornton are calităţi!
Ce s-antamplat de s-a produs o astfel de transformare?
Dna. Thornton. Vă mulţumesc că v-aţi făcut timp să ne vizitaţi.
Tatăl meu este ocupat dar s-ar fi bucurat de amabilitatea dvs.
vă mulţumesc pentru mesaje. Vă suntem foarte recunoscători.
Mătuşa mea mi-a trimis câteva detalii despre un cântec
de care m-a întrebat dra Thornton.
Dra Hale. Vizita mea nu e pentru a încuraja setea lui Fanny pentru această muzică.
Am o datorie de îndeplinit.
I-am promis mamei dvs
că dacă mi se va părea că nu te comporţi decent o să-ţi ofer sfatul,
Indiferent dacă vrei a-l urmezi sau nu.
Aşa că, atunci când am auzit de la unul din servitori
că ai foat văzută după lăsarea întunericului cu un domn
M-am gândit să te... avertizez în legătură cu acest gest neadecvat!
- Multe tinere şi-au pierdut reputaţia... - Dna. Thornton!
Sunt sigură că mamă n-ar fi vrut ca să... mă insultaţi.
Orice v-ar fi spus dl. Thornton...
Fiul meu nu mi-a spus nimic.
Nici nu ştii ce om ai respins.
Dacă ştie ceva despre asta, tine pentru el aşa cum ar face orice om onorabil.
Desigur.
N-am nici un dubiu.
Nu vă pot da nici un fel de explicaţie.
Am greşit
Dar nu în modul pe care vi-l imaginaţi sau îl insinuaţi.
Nu sunt de acord cu afecţiunea fiului meu pentru dumneata.
Nu mi se pare că eşti demnă de el.
Dar te-aş fi acceptat, de dragul lui.
Comportamentul tău în noaptea cu agitaţia
te-au expus la tot felul de comentarii ale servitorilor.
Apoi când fiul meu ţi-a făcut propunerea te-ai răzgândit.
Poate că celălalt amant...
Se pare că aveţi o părere foarte rea faţă de mine, madam.
Nu-mi pare rău că l-ai refuzat pe fiul meu.
Nu, mă bucur. Mai ales acum, când te-ai expus la atâtea bârfe şi ridicol.
Nu voi mai asculta nimic.
Refuz să vă răspund la întrebări. Scuzaţi-mă.
- Trebuie să vorbesc cu dvs, dle. - Nu pot să mă opresc acum.
Ai văzut noile achiziţii? Speram să mai reduc din împrumutul la bancă.
E păcat că intră aşa mult în noua maşinărie.
Aveam nevoie de maşinărie. Merge bine.
Avem comenzi multe. Am tot mai mult bumbac.
- Trebuie să respect contractele. - Cel puţin am început munca.
Dar tot suntem în urmă cu comenzile şi nu ne putem reveni...
Nu e chiar aşa, putem face faţă.
Banca poate mări împrumutul. Temporar. Dar va trebui să avem grijă.
Nu cred că mă poate acuza cineva că n-am avut grijă sau că am fost frivol!
Scuzaţi-mă.
Nu ştiu cum am fi putut preveni asta sau ce să facem în continuare.
Mai sunt şi... alte proceduri financiare mai moderne.
Investiţiile.
O să vă anunţ dacă o să aflu câte ceva.
Speculaţii?
Nu o să risc nimic pe baza unor speculaţii.
În curând nu veţi avea ce mai risca.
Domnule?
- Doamne! Încă eşti aici? - Da, dle. Vreau să vă vorbesc.
Intră, atunci.
- Ce vreţi de la mine? - Numele meu e Higgins.
- Ştiu cine eşti. Ce doreşti? - Vreau de lucru.
De lucru? Chiar ai tupeu.
Hamper vă va spune că sunt un bun muncitor. Nu cred că ai vrea să ştii ce spune de tine.
Am pierdut 100 din cei mai buni muncitori
pentru că te-au urmat pe tine şi sindicatul tău.
Şi crezi că meriţi să te angajez? Ai putea foarte bine să dai foc la bumbac.
Nu voi vorbi împotriva dvs.
Dacă voi considera că ceva e în neregulă o să vă avertizez înainte să fac ceva.
Sunt un om serios. Muncesc din greu.
De unde ştiu că nu o să plănuieşti ceva împotriva mea
sau nu o să strângi bani pentru o altă grevă?
Am nevoie de servici, pentru familia omului care a înnebunit.
Slujba lui a fost luată de unul din irlandezii pe care i-aţi angajat.
Sindicatul tău m-a forţat să angajez irlandezii.
Nu m-am ales cu mai nimic oricum! Majoritatea au plecat acasă.
Dacă te cred pe cuvânt...
deşi nu ar trebui să o fac. Te sfătuiesc să să cauţi alt servici şi să părăseşti Milton.
Dacă era mai cald aş fi făcut munca lui Paddy şi nu m-aş fi întors.
Dar vine iarna şi copii vor flamanzii.
Dacă ştiţi vreun loc departe de fabrici... Aş accepta orice salariu de dragul copiilor.
Ce, ai accepta să fi plătit mai puţin ca alţii?
Nu au sindicat, desigur.
Sindicatul tău a acuzat irlandezii care vroiau doar să-şi hrănească familiile.
Nu-ţi voi da de lucru. Îţi pierzi timpul.
O femeie mi-a spus să vin la dvs. A spus că aveţi totuşi suflet.
S-a înşelat, dar nu sunt singurul care a fost convins de o femeie.
Spune-i să-şi vadă de treabă dată viitoare.
De cât timp aşteaptă?
Era la poartă când am ajuns, dle, şi acum e 4.
Oh! Dra Hale!
- Trebuie să vă felicit. - Da, se apropie o nuntă!
Mă bucur să vă văd din nou, dra Hale.
Grăbiţi-vă, dra Hale, pentru că fata mea e hotărâtă să cumpere tot magazinul.
E puţin cam cărunt, dar cu o poziţie bună.
E o bună alegere pentru noi Thorntons.
A încercat să-l coopteze pe John într-o speculaţie.
Speculaţie?
Scuză-mă, nu cred că dl. Thornton va participa în vreo afacere riscantă.
Toţi fac asta!
Toate afacerile sunt riscante aşa cum spune Watson.
John trebuie să fie mai modern în idei dacă vrea să ţină pasul.
Nu! Trebuie să trimiţi facturile la Marlborough Mills.
Nu mai da banii pe nimic.
Încă avem destulă avere!
Dra Hale ar putea să se comporte mai cu umilinţă
având în vedere poziţia ei umilă.
A fost la Green. S-a oprit să mă felicite. Părea surprinsă de planurile mele de nuntă.
Părea aşa serioasă şi dezaprobatoare, de parcă nu ne-am fi permis.
Dar am pus-o la locul ei.
De parcă ea ar găsi cu cine să se căsătorească.
E mult mai mare ca mine. Şi atât de severă!
I-am spus de propunerea lui Watson şi m-a privit de sus!
A spus că nu eşti interesat, de parcă te-ar cunoaşte, mai bine ca mine.
Aşa mândră.
Ţi-aş fi recunoscător dacă n-ai vorbi de afacerile mele pe stradă.
Nu ştii nimic în afară de a cheltui bani?
Dacă ai accepta oferta lui Watson şi i te-ai alătura în speculaţie,
sigur ai câştiga profit!
Nu e nimic sigur în speculaţii.
Nu voi pune în pericol existenţa oamenilor mei
ca să mă unesc cu Watson în speculaţiile lui idioate.
Dacă pierd banii, cum voi putea plăti pentru nunta ta?
Îţi va părea rău.
Speculaţia e chiar aşa riscantă?
Chiar trebuie să mă întrebi asta, mama? E foarte riscantă.
Dacă dă roade, problemele noastre financiare vor dispare
şi nu vom mai avea de ce să ne preocupăm.
Şi dacă dă greş?
În acest moment totul e sigur. Mă sfătuieşti să risc?
- Dacă reuşeşti, nu vor afla. - Şi dacă dau greş, o să piardă şi alţii.
Îmi ceri să-mi asum acest risc?
Spune-mi ce să fac.
Roagă-te pentru o vară bună. Oamenii vor cumpăra haine din bumbac.
Roagă-te că unii din cumpărători să îşi plătească facturile la timp...
şi roagă-te că Fanny să nu mai aibă timp să mai comande nimic de la magazin.
Este în mare..
- Aceştia sunt copii tăi? - Nu, dar stau cu mine acum.
- Fica ta i-a învăţat să citească? - Cred că ei au învăţat-o pe ea.
- Sunt copii de care mi-ai spus? - Nu m-aţi crezut?
Nu trebuia să-ţi vorbesc aşa.
Nu te-am crezut. Eu nu aş fi avut grijă de copii unui om ca Boucher.
Am verificat şi ştiu că ai spus adevărul. Îmi pare rău.
E mort şi îmi pare rău. Dar nu s-a sfârşit.
Am venit să-ţi cer să lucrezi pentru mine?
M-aţi numit imprudent,
mincinos, răsculat.
De dragul copiilor, crezi că ne putem înţelege?
Această propunere nu cere neapărat să ne avem bine unul cu altul.
Munca e muncă. Voi veni. Vă mulţumesc. Pentru mine e o afacere bună.
Şi pentru mine e o afacere bună.
Acum ai grijă de timpul care m-ai rămâne. Cât timp mai rămâne trebuie să-l preţuim.
Şi cu prima ocazie în care te prind că-ţi foloseşti capul să faci probleme,
te concediez.
Acum ştii unde eşti. Cred că mi-am lăsat creierul acasă, atunci.
Dra Hale e femeia care ţi-a spus să vii la mine?
- Puteai să spui. - Şi aţi fi fost puţin mai civilizat?
Tata aşteaptă în sală.
Mă gândeam că poate vrei să ştii că l-am angajat pe Higgins.
Mă bucur.
N-am ştiut că tu l-ai făcut să vină la mine.
Te-ar fi convins acest lucru mai mult sau mai puţin să-i daţi o slujbă?
Nu ştiu.
Nu voi da înapoi, dacă asta te preocupă.
Nici n-aş fi crezut asta.
Am o părere mai bună despre dumneata decât ai dumneata de mine, mă tem.
Margaret, draga mea, nu eşti obligată să răspunzi la această întrebare
dar...
Crezi că dl. Thornton tine la tine?
Tată, îmi pare rău.
Tu... l-ai respins?
- Ar fi trebuit să-ţi spun. - Oh, nu, nu, nu.
Ar fi însemnat să vină mai rar pe la noi.
Şi îi valorez compania şi conversaţiile
mai ale acum... când mama ta nu mai e.
Dar...
... dacă nu te simţi bine în prezenţa lui o să-i cer să nu mai vină pe la noi.
Adică, sunt sigur că ai fost sinceră cu el. Asta e cel mai important.
N-am făcut nimic din ce n-aş mai face.
Mulţumesc. Aveam nevoie de asta.
Ai devenit un angajat model.
Poate îi va spune cineva sindicatului.
Întotdeauna am ceva de făcut. Întreabă pe cine vrei.
Nu, nu-i voi da lui Thornton prilejul să mă dea afară.
Tot timpul lucrează. Uneori nici nu cred că doarme.
Se preocupă pentru Tom, spune că ar trebui să aibă o educaţie bună.
E amuzant. Nu te recunosc.
Acum o să fi dat afară din sindicat pentru că ai o părere bună de şef!
Râzi... de mine.
M Mă numeşti...
A com...
Comic.
- A... - Animal.
Animal.
Ce faci aici? Unde e Higgins?
Ai luat cina?
Mary a fost la măcelărie dar nu a făcut cină.
Ce faceţi aici aşa târziu? Schimbul s-a terminat acum 1 oră.
Ce s-antamplat?
N-am terminat. Am stat până am terminat.
- Nu pot să vă plătesc în plus. - Munciţi în plus.
Dacă dumneata nu reuseti să menţii afacerea, cine mă va angaja?
Nu a luat cina, mi-a spus mie.
Uneori e carne bună,
alteori nimic chiar dacă sunt bani în buzunar.
Aceasta e forţa pieţii în acţiune, şefule.
E păcat că nu se poate face ceva.
Cumpără mâncare din cea mai bună, fă mâncare pentru 20 în loc de unul.
Oricine ar trebui să-şi permită o mâncare bună
şi dumneata ai avea minţi limpede pentru a studia.
Aveţi grijă, cineva vă va raporta
la sindicatul şefilor pentru astfel de discuţie.
Dacă oamenii mănâncă bine, muncesc bine.
Atunci şi şefii vor fi mulţumiţi, dacă nu sunt idioţi. Unii dintre ei sunt.
Avem nevoie de un loc unde să gătim.
E o casă veche aici care nu se mai foloseşte,.
- Ţi-ai adus creierul cu tine la muncă azi. - Nu pot munci fără el.
Pregăteşte-le şi vedem.
Nu vă promit nimic.
Sholto plânge pentru că nu îşi poate aminti cum arată mătuşa Margaret.
E frig în Londra. Abia aştept primăvara.
Cred că aveţi ţurţuri pe nas în Milton!
Cred că e şi mai frig.
Nu poţi veni să ne vizitezi în curând? Şi să-l convingi şi pe unchiul să vină.
Şefule?
- Nu vrei să intri? E tocană azi. - N-am mai mâncat demult.
- N-ai mâncat toată ziua, precis. - Nu, nu, am fost ocupat.
Asta e bine.
Serios. Foarte bine.
- Nu e fica dumneata? - Da. E o fată bună.
Găteşte bine.
A ocupat locul surorii ei când a murit, Domnul să o odihnească.
Felicitări, dna. Thornton. Aţi ales bine.
Nu l-am mai văzut pe dl. Thornton de ceva timp.
Iarna încă e dură sper că nu s-a îmbolnăvit.
Fiul meu munceşte din greu, dle. Hale. Nu e bolnav.
Nu e cumva fiica dlui. Latimer?
E de la dl. Bell. Va avea loc o întâlnire a tuturor prietenilor mei de la Oxford.
- De data asta veţi veni? - Cred că da.
Le pot da elevilor mei o vacanţă timp de 2 săptămâni
şi cum Thornton nu a mai venit...
Îmi fac griji pentru el.
- De ce? Marlborough Mills e în pericol? - Da, mă tem că da.
Dar mi-e teamă pentru sufletul lui.
Îmi amintesc, după ce tatăl lui a... murit
s-a chinuit ani de zile să refacă totul din nou.
Şi-a scos familia din mizerie.
Ce e mai rău să cazi iar a doua oară.
Ştiu că ăsta distruge orice familie.
- Va simţi că şi-a dezamăgit mama. - În ochii ei nu se va vedea aşa.
Acum e rândul meu să vă părăsesc.
- Sunt puţin nervos, să fiu sincer. - Stai liniştit, tata.
E normal să te întrebi dacă locul în care ai fost fericit atâta timp în urmă...
... dacă Oxford ţi se va părea la fel.
Dar dacă vei merge cu dl. Bell te vei simţi f. bine.
Îmbracă-te bine. Încă e frig.
Este din cauza lui Margaret, desigur. Ea e principala mea grijă acum.
Mi-e teamă.
Mi-e teamă pentru ea... când voi fi plecat.
Oh, gata! Mai e până la asta.
Oricum, sunt îngerul ei păzitor. Nu am pe cine să supraveghez.
Când va veni timpul, nici o grijă. Nu i se va întâmpla nimic.
O să ai grijă de ea mai bine ca mine.
Prostioare! Am crezut că ai uitat deja asta.
Aceste ultime săptămâni ţi-au făcut bine arăţi mă tânăr.
Da, aşa mă simt. Mă simt ca şi cum...
... m-am întors acasă.
Trebuie să-i spun lui Margaret.
- Dl. Hale? Mort? - Da, în somn.
Bietul de el. Nu şi-a revenit după moartea soţiei.
Domnule? Domnule, veniţi.
Staţi jos. Mâncaţi ceva.
Şi Margaret? Ce va face?
Nu o mai ţine nimic aici. Am înţeles că vine mătuşa ei să o ia.
A văzut multe nenorociri de când e aici.
Ne va părea rău că pleacă, lui Mary şi mie.
Oh, draga mea! Cât ai suferit!
Şi ce nefericiri ţi-a adus tatăl tău!
Plecăm imediat.
Dixon, trebuie să mai stai aici o perioadă şi să aranjezi o licitaţie pentru astea.
Nu toate cărţile.
Trebuie să-mi iau la revedere de la prieteni.
Îmi pot imagina câţi prieteni ai aici!
Te voi ajuta să-ţi iei la revedere
şi părăsim locul ăsta oribil pentru totdeauna!
Îmi pare rău că plecaţi, dra Hale.
Speram să puteţi să-mi vizitaţi casă.
Am aranjat-o cu tapete indiene de la Expoziţie.
Bănuiesc că nu poţi veni să vezi?
Dra Hale nu va mai avea dispoziţie
să călătorească din Londra să-ţi vadă tapetele, Fanny.
A trecut ceva timp,
dar îmi pare rău de modul în care v-am vorbit la ultima întâlnire.
Ştiu că mi-aţi vrut doar binele.
Deci, pleci.
Am... am adus cartea cu Platon, a tatălui meu.
M-am gândit că aţi vrea să o păstraţi.
O voi valora.
La fel ca şi memoria tatălui dvs. Mi-a fost un prieten bun.
Deci pleci.
Şi nu te vei mai întoarce?
Vă doresc numai bine, dle. Thornton.
Trebuie să o duc acasă cât mai repede.
Pentru orice siguranţă. Cât mai repede.
Priveşte înapoi.
Priveşte înapoi către mine.
Nicholas! Nicholas! Opreşte trăsura!
Margaret, aici eşti! Am crezut că ai plecat.
Vroiam să mergem la staţie să vă prindem.
N-am putut crede că o să pleci fără să vă luaţi la revedere!
Am fi venit la Londra lângă Whitsun
decât să nu îţi iei la revedere de la prieteni.
Oh, nu, Margaret. Nu, nu între prieteni.
Nu, nu, nu e pentru tine, Nicholas. E pentru copii. Nu poţi refuza pentru copii.
Vreau să-mi povetsesti ce fac.
Nu ştiu când o să-şi revină.
Au trecut deja 3 luni şi ea încă insistă să poarte haine negre.
Henry, mă bazez pe tine.
Ştii cât de mult eu şi Căpitanul Lennox am vrea să vă vedem împreună.
Se poartă aşa frumos cu Sholto.
Nu vreau să o pierd.
Poate o să stăm cu toţii într-o casă mare.
Dl. Bell vine azi. Poate el o va face să zâmbească.
- Dl. Bell, vorbeşti serios? - Desigur!
Stăteam în tren şi ne gândeam, "Cum am putea să ne amuzăm?"
Ar trebui să vizităm Helston.
Când putem pleca? Mâine?
Mai avem câte ceva de făcut.
- Avem 6 copii. - Da, desigur.
E doar că... păcat că s-au trecut trandafirii.
Copii ar trebui să aibă un loc de joacă. Aerul proaspăt limpezeşte mintea.
Mult mai bine decât toate cărţile citite, asta cred.
Asta vroiam să spun. Am ajuns la esenţa adevărului.
Lăsaţi la o parte intelectualismul, aceste întrebări.
Acest... dezacord? Că tatăl meu? Asta vreţi să spuneţi?
Nu! Adică da.
M-am gândit că e mai bine să ne menţinem pe lucruri simple.
Ignoranţi? Needucaţi? Asta vreţi? Sunt sigură că lumea va fi un loc mai bun!
Dra Hale a stat în Nord, unde viaţa e puţin mai...
Mai sălbatică...
De ce zâmbiţi?
Mă gândeam la dna. Thornton,
la cum i-ar fi plăcut să fie numită sălbatică!
Oh, dragă! Aproape că m-am pierdut cu firea.
Da, mă tem că această călătorie nu a fost cum mi-am dorit. Îmi pare rău.
Când am ajuns prima oară în Milton
simţeam o vinovăţie în idealizarea romanticului Sud.
Trebuie să încerc să nu fac contrariul acum.
Nu, nu se poate! Dna. Thornton să fie sălbatică e destul. Dar romantică? Nu, nu.
Nu cred că ţi se pare Milton romantic în nici un fel, sunt sigur?
Dle. Bell.
Când mama a murit, Frederick a venit la Milton.
Am fost foarte secretoşi.
Ştiţi de ce. A plecat înainte de funeralii.
L-am condus la staţie şi am fost văzuţi.
- De dl. Thornton. - Înţeleg.
Ah.
Aţi fost văzuţi îmbrăţişaţi în staţie în acea noapte. Înţeleg.
Nu, nu. Asta... asta nu e cel mai rău.
Un bărbat s-a apropiat de Frederick, cineva care îl cunoştea.
A căzut şi a murit mai târziu.
Cineva m-a văzut şi a trebuit... să mint un inspector de poliţie.
Frederick nu a provocat moartea omului, nu?
Nu, nu. Am... Am minţit.
Îmi era teamă pentru că era încă în ţară.
Am minţit şi... şi dl. Thornton ştie.
Frederick e în siguranţă acum?
Da. Da, s-a căsătorit. Locuieşte în Cadiz.
Uneori cred că nu am să-l mai văd.
Dar nu e asta ce va supăra?
Nu, doar că...
Nu-mi place să ştiu...
Nu-mi place să ştiu că dl. Thornton gândeşte rău de mine.
Eşti sigură că asta e tot?
Credeam că va fi o zi aşa frumoasă.
Uite. Aş putea să vorbesc cu dl Thornton, deşi cred că nu mă va asculta cine ştie ce.
Oh, nu, nu. Nu vreau să ştie de Fred.
Uneori aş vrea să ştie, dar nu-i spuneţi nimic. Vă rog.
Nu ştiu ce vreau.
Foarte bine. Haideţi să ne gândim la altceva.
Ştii, Margaret,
Am avut o idee când a murit tatăl tău... ca să pot avea grijă de tine.
Ai avut grijă. Ai grijă.
Nu, Nu înţelegi.
Am sperat că vei dori să ai şi tu grijă de mine la fel.
Nu m-am gândit niciodată să am o soţie.
Am fost prea ocupat ca profesor la Oxford.
Oricum, am sperat. Oh, dar nu mai contează.
I-am promis tatălui tău că voi avea grijă de tine.
Întotdeauna m-am gândit
... cum e să laşi averea ta unor oameni care aşteaptă în jurul tău să mori.
Aşa că m-am gândit să-mi trec banii şi proprietăţile pe numele tău acum.
- Nu, nu pot. Nu voi face asta! - Ba da, vei face.
Mă voi duce în America de Sud să trăiesc cât mai am de trăit în pace şi prosperitate,
Ştiind că las banii în mâini bune.
Nu pot. Ce veţi face?
E ceva ce am tot ignorat.
Călătoria mea la Londra n-a fost numai să te văd pe tine,
draga mea. Am... văzut un doctor.
Oh, shh.
Gândeşte-te la mine că îmi trăiesc viaţa sub cerul Argentinei.
Nu mulţi se pot lăuda cu o ieşire din această lume într-un mod aşa exotic.
Haideţi, să ne înveselim.
Dacă plecăm acum, ajungem la Londra la timp pentru cină.
Chiar vreau să mănânc o mâncare bună.
Sunt la sfârşitul aranjării afacerilor mele.
- Când pleci? - Joi.
Vreau să mă încălzească razele soarelui de acolo.
Am petrecut mult din tinereţe acolo.
Da, îi las toată averea mea drei Hale.
N-am altă familie şi Hale e cel mai bun prieten.
America de Sud. N-ai nevoie de bani să trăieşti acolo?
Oh, am destul pentru o viaţă bună acolo. Ce-a mai rămas din ea.
- Îmi pare rău. - Mulţumesc, dar nu trebuie.
Mă consider norocos să-mi aranjez propriile afaceri.
Să ştiu că dra Hale e în siguranţă o să-mi uşureze inima în următoarele câteva luni.
Apropo, dra Hale nu vă va deranja şi nu va interveni. Chiar dacă va fi proprietara.
Chiar dacă dra Hale ar vrea să intervină, n-are o părere prea bună de mine.
Nu prea are în ce să intervină.
Îmi pare rău. Nu mai pot face nimic.
Am lăsat afacerile în urmă.
Plec Joi.
Te înşeli, Thornton, dacă crezi că dra Hale are o părere rea de tine.
N-ar trebui să o judeci aşa aspru... De fapt...
Cum spui, dle. Bell, Afacerile tale la Milton s-au terminat.
Şi viitorul fabricii nu mai e în mâinile tale.
Mă tem că sunt ocupat, şi eu. La revedere.
Cred că Margaret arata mai bine. Nu, Dixon?
Da, dra. Acum ne-am întors în Londra.
Mă bucur că s-a hotărât să rămână în Harley Street, cu toate că e moştenitoare acum.
Parcă a mai imbatrânit-o necazurile.
Ce crezi, Henry?
Cred că Margaret arată foarte bine.
Acum că e aşa bogată, dacă nu îi ceri mâna prea curând
o să fii ocupat să-i ţii pe ceilalţi la distanţă.
O să încerc când o să fie pregătită. Asta e problema mea.
De altfel, o ajut cu afacerile.
Poate o să folosească nişte bani să-l ajute pe Frederick.
Sper să reuşeşti. O să te iubească mereu!
Margaret. Ne întâlnim cu cu familia Pipers' sâmbătă.
Oh, dragă! Cunosc privirea. Margaret vrea să ne spună ceva şi trebuie să o ascultăm.
A mai avut privirea asta când a renunţat la lecţiile de dans la 9 ani.
- Margaret, ce este? - Nimic. Dar Edith are dreptate.
Vă sunt aşa recunoscătoare, mătuşa, că m-aţi luat la voi.
Dar sunt de mult timp în Londra.
Am o vârstă adecvată şi am şi resurse.
Henry mă ajută să înţeleg afacerile financiare şi responsabilităţile.
Încercam să-l ajutăm pe Frederick.
Poate nu o să reuşim dar măcar mama şi tata se vor odihni în pace.
E timpul să-mi asum responsibilitatea pentru viaţa mea.
Vrei să ne părăseşti? Sholto se va întrista aşa rău!
Nu. Dar vreau să iau propriile decizii pentru fiecare zi.
Vreau să stau în cameră dacă vreau.
Vreau să nu merg la Pipers dacă vreau. Şi nu voi merge.
Nu... nu-i suport.
Nu-mi place societatea londoneza.
Am învăţat ceva când m-am întors în Helstone,
aşteptând să găsesc paradisul pe care îl ştiam că şi copilă.
Oricât am încerca,
Cât de fericiţi am fost într-un loc,
nu ne putem întoarce în timp.
Ţi-am spus. Am avut dreptate şi John s-a înşelat.
Măcar odată recunoaşte că am avut dreptate.
Dacă ai fi investit în afacerea lui Watson ai fi avut destui bani!
Recunoaşte.
O să-l rog pe Watson să-i împrumute lui John nişte bani
dar s-a supărat tare când John nu a vrut să participe.
Spune că un gentleman trebuie să plătească aşa cum poate!
Şi nici să nu te mai gândeşti la Ann Latimer!
Sigur nu te va vrea acum.
Nu-ţi fă griji de casă, mama.
Nu-mi pasă de casă.
Îmi pasă de tine.
Slavă Domnului de Fanny are cine să aibă grijă.
Vom fi noi doi, din nou.
- Am veşti excelente. - Serios?
Ai câştigat bani.
Cum, de ieri? În timp ce dormeam? Ce isteţime!
Banii aduc alţi bani.
Aş prefera să-i câştig meritat şi să-i folosesc cu folos.
Margaret! Pari puţin...
Îmi pare rău să spun, dar pari puţin revoluţionară.
Dl. Bell era un tip viclean. A investit 100-1 cu un tip numit Watson.
- Watson? Soţul lui Fanny Thornton? - Chiar el.
Numit şi "băiatul minune". A făcut-o pe Fanny foarte bogată.
Nu se poate spune acelaşi lucru de fratele ei.
Oh?
Nu a vrut să participe. S-a lăsat condus de principii.
Probabil asta a fost ultima încercare.
În curând cred că vei căuta un nou chiriaş, Margaret.
"Ce frumos cadou de Crăciun vă fi, " spuse Charlotte.
"Dar sper..."
- Unde e Higgins? - Finisează ceva.
"Dl. Arnott va...
"... vă aduce căruţa înăuntru..."
Ştii ceva de dra Margaret?
Încă aici.
Doar pentru că e ultimul schimb, Şefule,
nu înseamnă că nu trebuie să ne facem treaba bine.
Nu mai sunt stăpânul nimănui, Higgins.
Dacă veţi mai putea să angajaţi muncitori din nou
suntem unu număr destul de mare
care am vrea cu bucurie să lucrăm pentru dvs.
Am făcut o petiţie să colectez nume.
Ştii ceva de dra Margaret. Ştii cumva ce face?
E bine.
E în Londra. Nu o vom mai vedea.
Credeam că a plecat în Spania.
- Ce să caute acolo? - Să-l caute pe fratele ei, el ia mai rămas.
Fratele ei?
Nu are niciun frate.
A fost aici când a murit mama ei. Au ţinut totul secret.
Mary îi mai ajuta din când în când.
E o fată tăcută, dar îmi spune tot.
De ce dl. Hale nu mi-a spus că are un băiat? A avut probleme cu legea.
S-a aflat pe baricadă greşită în Marină. A fost în pericol mare.
Era fratele ei.
Thornton?
Vă urez noroc.
La revedere, Higgins. Noroc.
Henry?
Mă întrebam, mă poţi ajuta?
M-am hotărât a merg la Milton şi aş vrea să mergi cu mine.
Desigur. Fac tot ce vrei. Sunt la dispoziţia ta. Mereu.
Da. Da!
Nu e aici, dacă ai venit să triumfi peste el.
Nu-i aici.
Ai venit să-ţi vezi proprietăţile, nu-i aşa? Şi el a luptat toată viaţa pentru ele.
M-ai acuzat odată că n-am ştiut ce om am respins Şi ai avut dreptate.
Dar dacă crezi că am venit să-i râd în faţă,
dacă crezi că nu simt un gol în stomac când văd distrugerea acestui loc...
... atunci nu mă cunoşti deloc.
Nu ştiu unde e.
Nu-mi fac griji pentru mine.
El va veni la mine. Mereu a făcut-o.
O să fie o oprire de 10 minute. Suntem la jumătatea drumului către Londra.
Cred că trebuie să aşteptăm să treacă un tren spre nord.
Unde te duci?
La Londra.
Am... am fost la Milton.
N-ai să ghiceşti unde am fost eu.
Ai fost la Helstone?
- Am crezut că au dispărut toate! - Am găsit-o într-un luminiş.
Trebuie să cauţi bine.
De ce ai fost în Milton?
Cu treburi. Am o propunere de afaceri.
Am nevoie de Henry că să explice.
Nu ai nevoie de Henry să explice.
Trebuie să explic cum trebuie. E o propunere de afaceri.
Am Ł15,000.
Se afla în bancă la ora actuală, şi nu prea prezintă interes.
Acum, consilierii mei financiari mi-au spus
că dacă o să iei aceşti bani şi o să conduci Marlborough Mills
va aduce mult mai multe interese.
Aşa că vezi... e doar o propunere de afaceri.
Nu ai de ce să te simţi legat de mine în nici un fel.
Tu mi-ai face mie un...
... servici.
Trenul către Londra vă pleca. Trenul către Londra vă pleca.
Henry, eu...
Adio, Margaret.
Vii acasă cu mine?