Asta a intenţionat Destiny din momentul intrării în sistemul solar.
Nava aceea
e cea mai bună şansă să ajungem acasă.
Am terminat?
Nu vom termina niciodată.
N-ar fi trebuit să-l laşi pe planetă.
Crezi că eu nu ştiu?
Toţi cred că suntem în siguranţă.
Cred că nu ne vor mai găsi.
De ce iei prizonier unul de-al nostru?
Nu suntem în siguranţă, nu-i aşa?
Vin!
Alianţa Lucian vine să preia Destiny.
Se va sfârşi într-un singur mod dacă aşteptam.
Nu predau nava.
Când mă voi schimba complet,
colonelul mă va vedea ca pe o ameninţare.
Vei fi tu?
Am venit să-ţi cer iertare.
Te iert, Ronald.
Seamănă cu naveta noastră.
Naveta a fost restaurată
la condiţia originală mai bine decât era înainte.
Dacă ne pot trimite oamenii
înapoi, nu crezi că e posibil să ne poată salva fiica?
Trebuie să ştiu.
Ştiu că acolo nu erau cabane,
categoric nu erau copii.
Simeon a ucis gardianul care-l păzea,
apoi a ucis-o pe Ginn.
Nu te purta ca şi cum ai fi singura persoană de pe nava asta
care a pierdut pe cineva drag.
Unde e Eli?
N-a apărut încă.
Eli, unde eşti?
Eli, e nevoie de tine pe punte.
Mulţumesc.
Nu ştiu ce s-a întâmplat acolo. Cred că...
Da, da, foarte interesant.
Dle Volker?
Scuze, rulam un diagnostic
Ţi-ai amintit să ocoleşti sistemele critice?
Nu.
A pornit.
Interesant.
Se pare că Destiny a prins
un fel de semnătura de energie la distanţă.
Dle Brody, te rog să nu mă faci să vin acolo.
Ba chiar te rog.
Deci?
Ce vrei să spui cu "distant"?
Suntem într-o navă spaţială în mijlocul lui nicăieri.
De unde mă aflu, totul e distant.
Semnătura asta de energie
vine dintr-o zonă
din afara cursului stabilit pentru noi
de către navele nucleu.
Să ajungem acolo ar însemna să facem un mic ocol.
Cât de mare e ocolul?
Cam o zi în hiperspaţiu.
Avem vreo idee ce-ar putea fi?
O potenţială sursă de energie,
semnele unei vieţi inteligente...
Un monolit mare şi negru orbitând o planetă?
Scuze. Nu m-am trezit.
Nu se poate spune
şi tocmai de aceea ar trebui investigat.
Ce s-a întâmplat cu "Destiny avea o misiune"?
Şi "suntem toţi la bord şi mergem mai departe"?
Asta nu e mai departe. E deplasare laterală.
N-am abandonat misiunea, dle Brody,
doar o întârziem.
Dar Lisa are dreptate.
Semnătura de energie ar putea fi indicatorul
unei vieţi inteligente.
În cel mai bun caz, după părerea mea.
Serios?
Trebuie să vă reamintesc ce s-a întâmplat
ultima dată când am întâlnit o formă de viaţă extraterestră?
Sau mai înainte?
Sau... şi mai înainte?
Dar nu poţi judeca tot cartierul
după câţiva vecini răi.
Glumeşti?
Exact aşa judeci un cartier.
E posibil ca orice e acolo
să fie un mare beneficiu
şi pentru noi şi pentru misiunea lui Destiny.
Bine, fiţi atenţi.
Să trasăm un nou curs.
Cum se face?
S-o aducem pe Chloe aici.
Ea poate face calculele necesare.
Am încercat să te chem prin radio.
Scuze.
Scuze, ascultam muzică.
Suntem pe cale să ieşim din hiperspaţiu.
Bine. Mulţumesc.
Sunt...?
Nave...
sau ce-a mai rămas din ele.
Grozav câmp de bătălie.
A fost câmp de bătălie.
Acum e cimitir.
Subtitrare BlackAmber-Bvlgari-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
STARGATE UNIVERSE Sezonul 2 Episodul 10-Renaştere
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to www.addic7ed.com
Deci?
A reieşit că semnătura de energie
pe care s-a fixat Destiny
erau fascicule de radiaţii
ale diferitelor nave.
Se pare că cel puţin una dintre ele ne e cunoscută.
E acelaşi tip de navă
pe care tu şi dr Rush aţi explorat-o
acum vreo două săptămâni.
După cum arată,
se pare că au pierdut lupta asta.
Computerul lui Destiny va rula un program
care va retrage câteva din modelele de dispersie.
Să sperăm că atunci vom avea o idee mai bună despre ce se întâmplă.
Între timp...?
Între timp, colonele, am ajuns departe.
Ar fi păcat să plecăm cu mâinile goale.
Sugerez o explorare precaută.
Dle Brody, poate faci tu onorurile de data asta.
E ca o groapă de gunoi spaţială.
Sute de nave
împrăştiate pe bucăţi cât vezi cu ochii.
E...
E al naiba de înfiorător.
Oricum,
m-am gândit să-ţi spun ce se petrece.
Care e problema?
Ţi-am spus deja,
e pierdere de timp să mă vizitezi.
Nu vreau
să-ţi pui viaţa în aşteptare
doar să vii aici să mă vezi dispărând.
Dispărând? Chloe...
Acum se răspândeşte mai repede.
Am încercat să mă împotrivesc,
să preiau controlul
dar e mai puternic decât mine.
Mai devreme sau mai târziu nu voi mai fi eu şi voi deveni altceva,
ceva periculos
căruia nu i se va permite să rămână pe navă.
N-am să permit aşa ceva.
Nu poţi face nimic s-o opreşti.
Tot ce putem face
este să ne folosim de mine cât sunt încă eu.
Vrei să nu mai vorbeşti aşa?
De ce, Matt?
De ce să negi inevitabilul?
Pentru că nu e inevitabil.
Sigur că este
şi tu o ştii undeva în adâncul tău.
Ai început deja să te retragi.
Când a fost ultima oară
când am petrecut noaptea împreună?
Vezi?
Ştii că e adevărat.
Locotenente Scott?
Locotenente Scott...
Domnule.
Vreau să te echipezi şi să ne vedem la navetă.
Imediat.
Discuţia asta nu s-a încheiat.
E nevoie de mine pe punte.
Dr Rush spune că se poate lipsi de tine.
Serios?
Te salvez eu de problemă.
Nu sunt nebun,
ceea ce e al dracului de impresionant,
având în vedere toată situaţia.
Am plecat de la traiul cu mama mea
la a fi aruncat pe o navă cosmică
la miliarde de ani lumină de Pământ
şi să distrug ultimul Starfighter
pentru că toate orele de jucat Halo nu m-au pregătit pentru asta.
Nimeni n-a fost pregătit pentru asta.
Toţi ceilalţi au avut un fel de pregătire
dar...
Eu am ajuns departe în cele 10 luni ale mele.
Am luptat în bătălii spaţiale,
am supravieţuit radiaţiilor mortale,
am călătorit în timp.
Într-un fel.
Încă încerc să mă lămuresc aici...
Nu cred că eşti nebun.
Ei bine, nu eşti mai nebun decât noi ceilalţi.
Serios?
Bine, atunci. Frumoasă conversaţie.
Nu e o evaluare psihologică, Eli.
Doar o conversaţie între doi prieteni.
Ai fost puţin distras în ultima vreme
şi asta a îngrijorat pe câţiva dintre noi.
Sunteţi îngrijoraţi pentru că eu sunt puţin distras?
Suntem îngrijoraţi pentru că, date fiind evenimentele recente,
ar trebui să fii mult mai mult
decât puţin distras.
Materialul video comemorativ făcut de tine
pentru sergentul Riley
a fost foarte emoţionant.
Ştii ce e ciudat?
Câteodată uit că el s-a dus.
Intru în camera de control a porţii
şi întorc capul.
Dar apoi pentru o fracţiune de secundă
mă întreb unde dracului este...
şi apoi îmi amintesc.
El a fost o parte importantă din viaţa ta de aici.
Când toată lumea ta se micşorează
la mai puţin de o sută de persoane în jurul tău,
totul devine
important pentru tine, Camile.
Riley a fost o parte din această navă
şi pierzându-l,
n-a fost doar... n-a fost doar trist.
A fost aiurea.
Dar pierzând-o pe Ginn?
Deci, când ai terminat
de reparat al treilea costum?
Ieri. Este bine lucrat.
Atunci,
cum de eu îl port şi tu nu?
E uşor de reparat dacă se întâmplă ceva,
ceea ce nu se va întâmpla,
mai mult ca sigur.
Bine, colonele, suntem pregătiţi de plecare.
Bine.
Scoate-o afară.
Daţi o tură.
Pornesc.
Locotenente, ai grijă.
E incredibil.
Nu ştiu...
Ce, vrei să-mi spui că
nu eşti puţin sceptic
zburând prin asta?
Nu. Nu ne poate afecta cu nimic, frate, prin câte am trecut.
Cum merge, locotenente?
Bine.
Ne apropiem de o cală.
Da, vedem.
Pare mai mult sau mai puţin intact.
Recepţionez urme slabe de unde electromagnetice.
Avem un punct de acces pe partea din stânga navei.
Să verificăm?
Dle?
Poţi pleca, locotenente.
Da, dle.
Bine, hai să o facem.
Scuze că am întârziat!
Nu, ai venit la ţanc.
Pornesc invers propulsoarele.
Bine, mai aproape nu ne mai putem apropia.
Puneţi-vă caschetele, dlor.
Să mergem să explorăm.
Ne vedem pe cealaltă parte.
Sunt la bord.
Sunt pregătit.
Imediat.
Hai că te-am prins.
Dl Brody e pe drum.
Suntem amândoi la bord.
Uitaţi-vă prin împrejurimi,
vedeţi dacă e ceva ce poate fi recuperat.
Pe aici.
Aveţi grijă de voi pe acolo.
Fă-mi o favoare şi nu atinge nimic.
Dacă vezi ceva ce merită investigat,
anunţă-mă şi pe mine.
Ce-am spus eu?
Panoul uşii e mort.
Aşteaptă.
Aici.
Asta e, doar... Pune-ţi la treabă umărul.
Ar trebui să te mişti puţin
ca să ai mai mult echilibru.
Vrei să ajuţi?
Bine.
Bine, atunci taci şi lasă-mă să muncesc, da?
Bine.
Haide, hai odată!
Bună.
Ţi-am adus prânzul.
Foarte bine.
Stând în cameră toată ziua
îţi stârneşte apetitul.
Păi, nu poţi da vina pe colonel
că stai în cameră
după ce s-a întâmplat cu Simeon.
Înţeleg,
dar trebuie să realizezi că Simeon era instabil.
Şi ştiai asta dar nu ne-ai spus.
Păi, credeam că pot să-l controlez.
Dar nu ai putut.
Ştiu.
Nu te-am mai văzut în ultima vreme.
Am vrut să trec, dar...
Am fost ocupat.
Oamenii tăi,
acei care au venit înapoi de pe planetă,
nu era şi copilul tău?
Nu.
Am greşit în legătura aceasta.
Am fost indusă în eroare.
Posibil.
Nu mai este altă explicaţie.
Nava şi-a demonstrat abilităţile
de a se juca cu minţile oamenilor.
În cazul meu,
cred că încerca să mă protejeze.
Ar trebui să mă duc înapoi la infirmerie.
Ce e?
Nu sunt sigur.
Vorbeşte cu mine.
Care e situaţia, sergent?
Întuneric
şi linişte.
Prea e linişte.
Colonele, sunt T.J.
Spune.
Am văzut mişcare
în câmpul de rămăşiţe.
Ce fel de mişcare?
Să fiu sinceră, nu sunt sigură.
S-a întâmplat foarte rapid...
M-am gândit că ar fi mai bine să raportez.
Bine, mulţumim.
Ce s-a auzit?
E Destiny, ne anunţă că
a terminat simularea.
Asta sau plăcinta e gata.
Nu, simularea e.
Eşti pregătit?
Ce e cu resturile acelea?
N-am nicio idee.
Trebuie să plecăm de aici.
De ce?
Două părţi se bat.
Aceştia, sunt distruşi,
dar acestea, doar se înnegresc.
Nu sunt stricate sau scoase din uz.
Sunt inactive.
Locotenente, vreau să te retragi
către Destiny.
Dar sergentul Greer şi Brody sunt în navă, dle.
Vreau să-i scoţi de acolo de îndată.
Ai putea fi în pericol.
Da, dle.
Greer, ai recepţionat?
Sunt pe drum.
Ce naiba?
Ce spui, locotenente?
Cred că am văzut ceva.
Ce e?
Nu sunt sigur.
Colonele,
sunt Camile.
Nu suntem singuri.
Dle, potenţiali inamici vin spre noi!
Scuturile la maxim.
Pregătiţi armele.
Trageţi numai la comanda mea.
Eli, vreau să transmiţi un mesaj.
În limba veche?
În cea veche, în engleză, semnale de liliac în orice ai.
Spune-le că nu suntem o ameninţare.
Greer, am nevoie de voi aici, acum!
Trebuie să plec.
Tamara!
Lasă-mă să ajut.
Se apropie.
Avem mai multe monitoare.
Haide, haide!
Du-te.
Porneşte-o!
Scuturile sunt ridicate.
Vreun răspuns la mesajul nostru?
Niciunul.
Mişcaţi-vă! Să mergem!
Răspundeţi cu foc.
Avem o breşă într-o secţiune neocupată.
O închid acum.
Eşti bine?
Sunt bine, sunt bine.
În regulă.
Bine, îi dăm drumul!
Scuturile sunt slăbite.
Transferă energie de la arme.
Avem multe suprasarcini!
Schimbă-le!
Trebuie să facem saltul.
Naveta nu s-a întors încă.
Nu ne putem permite să aşteptăm. Dle Volker...
Nu plecăm nicăieri!
Să mergem, să mergem! Pe aici!
Ţine ochii deschişi.
Chiar acolo. Îl vezi?
Îl văd, îl văd.
În regulă, suntem la bord!
În regulă, scoate-ne de aici.
Nu merge.
Motoarele de hiperspaţiu sunt deconectate.
Probabil că au fost lovite.
Cât durează până le repornim?
Scuturile slăbesc şi avem câteva arme distruse.
Mai multe zone din navă sunt în întuneric.
E doar o chestiune de timp până ce vor ceda scuturile.
Nu avem decât motoarele subluminice.
N-o să-i depăşim.
Va trebui să încercăm.
Tocmai a apărut o navă din hiperspaţiu.
E o navă nucleu.
Destiny, sunt Tellford.
David, cum dracu...
N-avem timp de aşa ceva acum. Vreau să ne urmaţi.
Unde dracu mergem?
Se mişcă.
Unde se duc?
Direct spre stea.
Să-i urmăm.
Trimite toată energia rămasă către scuturi.
Pornim.
Venim prin cealaltă parte.
Asta ne-a adus ceva timp,
dar nu avem decât atât cât le trebuie
să înconjoare steaua.
Cu plăcere.
Să andocăm.
Am o poveste a dracului pe care să v-o spun
şi nu prea mult timp.
Domnilor...
Ăsta-i al naibii de impresionant.
Nu la fel de impresionant precum conducerea unei nave nucleu, pentru salvarea noastră.
Da, m-a ajutat mult asta.
Extratereştrii pe care i-am întâlnit în timp ce exploram,
a reieşit că nu erau ostili până la urmă,
doar... disperaţi.
După ce Destiny s-a deconectat
şi a făcut saltul în hiperspaţiu,
m-am gândit că eram muribund.
Am fost înconjurat.
Eram la mila lor.
Dar au sfârşit prin a fi prietenoşi.
Bine, n-aş merge atât de departe încât să-i numesc "prietenoşi "
dar...
nici nu erau interesaţi în a-mi face rău.
Erau...
curioşi.
Am încercat să comunic cu ei
dar a fost aproape imposibil.
Adică, verbal, oricum,
aşa că am găsit o scurtătură.
Coconii lor de stază erau plini
cu stimulatori neurali
făcuţi să le păstreze ocupanţilor creierul activ
pe timpul hibernării prelungite,
aşa că atunci când m-au prins...
E greu de descris experienţa.
Parcă urmăream o întreagă bibliotecă de filme
în mai puţin de o zi.
Am văzut imagini,
mii de imagini,
majoritatea erau estompate, total neinteligibile,
dar altele erau mai clare.
Şi cu timpul,
piesele s-au îngrămădit la un loc
şi am putut să-mi formez o înţelegere de bază
a extratereştrilor şi a istoriei lor.
Îşi spun ursini
şi după un timp, au început să aibă încredere în mine.
În cele din urmă, lucrând împreună,
am reuşit să pornim nava nucleu.
De atunci, am încercat să vă prindem.
Ai dispărut mai mult de o lună.
Cum te-ai descurcat cu mâncarea şi apa?
Coconii alimentează ocupanţii cu nutrienţii de bază.
N-am crezut că voi spune asta vreodată,
dar am dus dorul mâncării de pe Destiny.
Stai puţin...
extratereştrii ăştia te-au ajutat
din mărinimia inimii lor?
E puţin mai mult de-atât.
Au nevoie de ajutorul nostru.
Navele care ne urmăresc sunt drone automate de atac.
Se pare că, cu ani în urmă, extratereştrii lui Telfort,
ursinii,
au făcut aceeaşi greşeală ca noi şi i-au trezit
şi de atunci se luptă cu ei.
Când au descoperit nava nucleu,
au abordat-o pentru...
o cercetare pe termen lung,
sperând că le va da un avantaj
în războiul lor împotriva dronelor.
Rămânerea lor la bord trebuia să fie temporară,
dar nimeni nu s-a întors după ei.
Erau în stază, pentru cine ştie cât timp
înainte de să apărem noi.
Au luat energie de la Destiny
pentru că erau disperaţi,
căutând un drum spre casă
şi acum, deşi şi-au găsit în sfârşit drumul de întoarcere,
le e teamă să facă contact
până ce vor fi siguri că ameninţarea dronelor s-a terminat,
moment la care am apărut noi.
Nu putem avea încredere în ei.
Motoarele noastre de hiperspaţiu sunt decuplate, nu prea avem de ales.
Atunci, ce vom face?
Asta...încă se discută.
Ştii, e doar o chestiune de timp
până ce dronele vor înconjura steaua asta şi ne vor găsi
şi cu motoarele de hiperspaţiu încă deconectate, suntem ţinte sigure.
Poate că nu. Poate că e o cale de ieşire.
Ajutăm ursinii să învingă dronele.
Abia am supravieţuit primei noastre întâlniri cu chestiile alea.
Asta pentru că am acţionat în direcţia greşită.
Conform lui Telford,
dronele sunt controlate de o navă de comandă.
Dacă doborâm nava de comandă, paralizăm dronele.
Pur şi simplu?
Mă îndoiesc că va fi uşor.
Sper la un pas mai departe de imposibil.
Ştim unde-i localizată nava asta de comandă?
Ei ştiu.
E dincolo de distanţa subluminică. Va trebui să facem saltul.
Şi le-ai spus că posibilităţile noastre de salt au fost compromise?
Telford le-a adus la cunoştinţă situaţia. S-au oferit să ne ducă.
Nu înţeleg.
Ei pornesc motoarele lor de hiperspaţiu cât suntem andocaţi
- şi facem saltul cu ei. - E posibil aşa ceva?
Teoretic, da.
"Teoretic".
Mereu există un risc când încerci să faci saltul, imediat după ieşire,
dar presupunând că merge,
mai întâi ne vor duce undeva în siguranţă,
apoi vom trage de timp.
Îi vom întârzia destul de mult până refacem motoarele de hiperspaţiu.
- Să-i păcălim, adică? - Da.
Nu, nu putem face asta.
Dacă s-au oferit să ne ajute...
E o ocazie fantastică să profităm de generozitatea lor, da.
- Nu e o idee bună. - De ce nu?
Adică, în acest moment, nu ne pot face rău.
Nu, dar în caz că ai uitat,
ei încă au cheia să formăm pământul.
Unde-s Park şi Brody?
Repară nişte sisteme defecte.
Şi tu ce faci?
Monitorizez nivelele de energie ale navei.
Da?
Poate vrei să ştii
că pierzi energie de la una din platformele armelor.
Pe dracu.
Uite.
Du-te şi ajută-i pe Park şi Brody.
Păi, sunt în mijlocul...
Du-te.
Poate că o să mă duc...
să-i ajut pe Park şi Brody.
Ştiu.
Am dat-o în bară.
Nu.
E o mică scăpare din vedere
una din multele în ultimul timp,
dar n-ai dat-o în bară.
Oricum, nu încă.
Sunt sigur că cu atitudinea ta actuală, e doar o chestiune de timp.
Da, ştii, am înţeles.
Oamenii depind de geniul băiatului.
Nu-i pot dezamăgi.
Şi totuşi, în ciuda geniului,
nu ai putut salva viaţa femeii pe care ai iubit-o.
Ce?
Cineva mai mare şi mai puternic a venit, ţi-a luat-o
şi nu ai avut ce să faci.
Sunt sigur că ai fost orbit de furie
că nici nu te-ai gândit la răzbunare
pe tipul care a ucis-o,
bătându-l la propriul joc.
Chiar dacă ai fi făcut-o, n-ar fi schimbat nimic.
Tu încă te trezeşti dimineaţa, ea rămâne tot moartă.
Am plecat.
Ştii, am fost crescuţi să credem că toţi sunt egali,
că nu eşti mai bun decât altcineva.
Bineînţeles că asta e o minciună.
Unii sunt mai buni decât alţii şi cei ce recunosc ce-i face mai buni
şi învaţă să exploateze asta, sunt cei ce reuşesc.
Ai atât de mult potenţial, Eli.
Eşti capabil să reuşeşti
dincolo de cele mai sălbatice vise,
dar singura cale să înţelegi asta,
e să te asiguri că nu eşti doborât.
Nu poţi renunţa,
nu acum, când eşti atât de aproape.
Întrerup ceva?
Telford a comunicat cu ursinii
şi se întoarce de pe nava nucleu.
Se pare că ne-am înţeles.
În regulă, să-i anunţăm că suntem pregătiţi.
Deci în principiu, asta ar trebui să meargă.
Nu e diferit de când naveta face saltul în hiperspaţiu cu Destiny.
Doar că naveta e mult mai mică decât Destiny şi proiectată să facă asta,
în timp ce noi suntem de 3 ori mai mari decât nava nucleu şi sperăm să fie bine.
Mai este şi faptul că încercăm să sărim într-o fereastră periculoasă de 3-4 ore.
Dar ce se poate întâmpla în cel mai rău caz? Nu merge şi gata.
Pe dracu, nu.
De fapt merge şi la un anumit moment, ne desprindem
şi integritatea structurală a navei vechi de milioane de ani, cedează
şi sfârşim prin a fi vaporizaţi.
Ăsta-i cel mai rău ce se poate întâmpla.
Aţi terminat, băieţi?
Mai puţin de un minut până la salt.
Îi dăm drumul.
Suntem pe cale să încercăm saltul cuplat în hiperspaţiu.
În aproximativ patru ore,
vom ieşi într-o zonă mai sigură.
Odată ajunşi acolo, vom avea timp să facem reparaţiile necesare
înainte de lansarea atacului asupra navei de comandă.
Numărătoarea inversă de la trei...
doi...
unu.
Merge. Suntem în hiperspaţiu.
Şi încă suntem întregi.
- Cum ne descurcăm? - Scuturile sunt puternice şi rezistă.
Integritatea structurală ţine.
Ţi-au spus?
Am făcut un târg.
Odată ce înfrângem nava de comandă,
extratereştrii ne vor ajuta să formăm spre pământ.
Chloe?
Te simţi bine?
- Am ieşit din hiperspaţiu. - Deja?
Poate-i vreo problemă.
Contactează nava nucleu.
Nu.
Ce-i asta?
Cred că e nava lor de comandă.
Am fost păcăliţi.
Atât a contat înţelegerea noastră cu ursinii.
Tocmai primim un mesaj de la nava nucleu.
Ce spune?
"Ţintiţi nava de comandă."
La naiba.
Colonele?
Să atacăm duşmanul.
Trebuie să mă întorc pe punte.
Lasă-mă să ajut.
- Unde o duci? - Pe punte.
Trebuie să-l întreb pe colonel.
Pa aici!
Scuturile rezistă!
Dronele s-au aşezat între Destiny şi nava de comandă.
Nu ne putem apropia de ea.
Sunt Eli, Chloe...
a evadat din camera sa.
Unde dracu s-a dus?
N-am nicio idee.
Dar ar putea fi periculoasă.
Brody, închide secţiunea aia.
Locotenente Scott?
O vom găsi, dle.
Ce dracu s-a întâmplat?
Schimbare de plan.
Bănuiesc că prietenii tăi au suspectat înşelăciunea
şi au decis să acţioneze primii.
Sunt locotenent Scott.
Chloe a spart învelişul de siguranţă.
Scuturile au început să slăbească.
Să trimitem un mesaj către nava nucleu.
Spune-le că trebuie să ne retragem strategic.
Ne vom regrupa şi vom încerca mai târziu.
- Mă bucur că ai reuşit. Unde-i Rush? - N-am idee.
În ce stare suntem?
Sunt prea mulţi.
Ai spus că vrei să mă ajuţi? Acum ai ocazia.
Pe dedesubt, ca asta.
Chloe?
Chloe!
Îndepărtează-te de consolă.
Chloe...
E prea târziu.
Ce ai făcut?
Chloe, ce ai făcut?
Scuturile slăbesc şi mai multe platforme de arme au căzut.
- La naiba. - Ce spun?
Nimic, nu răspund.
Dronele dau tot ce pot. N-avem cum să ajungem la nava de comandă.
Ne-am putea gândi să ne retragem.
Nu avem unde ne retrage.
Traducere BlackAmber-Bvlgari-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript: www.addic7ed.com