Traducerea şi adaptarea: danatom
Din episoadele anterioare
Dacă vrei ceva...
Ia-ţi!
Cole Harmon, bodyguardul lui Chase...
Torţionar, violator, ucigaş.
E timpul să-mi regăsesc instinctele primare.
Ce voiai să discuţi cu mine?
Mă interesează mult ceea ce ai păţit.
Aş vrea să discutăm în detaliu despre situaţia ta, cu altă ocazie.
Informatoarea, Yasmin Aragon, a fost împuşcată mortal.
E un adevărat dezastru!
Dacă au existat greşeli, sigur nu le-am comis eu.
Pot confirma că detectivul Morgan
a condus întreaga operaţiune.
Începând de azi, e sancţionată
cu suspendare imediată, cu plata salariului.
E doar cuvântul tău împotriva cuvântului meu.
Unii colegi nu sunt de acord cu versiunea ta.
Pe cine ai convins să mintă?
Tu ai fost.
Nu vrei să ştii mai multe despre fata
care stă în casa lui Dexter Morgan?
Numele, Lumen Pierce.
Lumen a apărut în Miami cu doar o săptămână
înainte ca soţia tipului, Rita Morgan, să fie ucisă.
Târfă nenorocită!
Cine sunt ceilalţi?
Tipul care îmi ţinea ceasul lângă ureche.
"Tic, tic, tic."
"Aşa se scurge şi viaţa ta."
Aşa le spun clienţilor mei.
Tic, tic tic...
Aşa se scurge şi viaţa ta.
Jordan Chase e unul dintre ei.
Îl omorâm pe Jordan Chase?
"Adolescenţă irosită"
Dimineaţa, când alerg, aud vocile din mintea mea tot mai încet,
până când îmi aud doar respiraţia şi paşii pe nisip.
Grăbeşte pasul, Dexter.
Azi nu se întâmplă aşa.
a implicării lui în torturarea lui Lumen.
Codul necesită certitudine.
Mai repede, Dex.
Am vrut doar să am acces în biroul lui,
sanctuarul unde puteam să găsesc indicii.
În schimb, sunt blocat aici, alergând pe bandă.
Te înţeleg. Eşti frustrat.
Simţi că n-ai obţinut ceea ce căutai aici.
Da, cam aşa ceva.
Gimnastica e eficientă.
Îţi alungă neîncrederea şi te face să-ţi exprimi sentimentele.
Acum am sentimentul că m-aş simţi mult mai bine
dacă am discuta pe o canapea.
Crede-mă, în felul ăsta vei deveni alt om.
La seminar am discutat despre cum ne afectează o tragedie, nu?
Da.
Suntem ca un "Hopa Mitică".
Cădem şi ne ridicăm.
Să ştii că suferinţa e şi o ocazie bună.
O tragedie te face să suferi, desigur,
dar ai ocazia, totodată, să te schimbi total.
Atunci când îţi revii, poţi deveni oricum ai vrea.
Bine.
Nu fi sceptic. Ştiu bine ce spun.
Cum aşa? Ce ţi s-a întâmplat?
N-au venit aici ca să vorbim despre mine.
Cred că a fost ceva grav,
dacă ţi-a inspirat o întreagă filozofie.
Bine, îţi spun cum a început,
dacă-mi promiţi că rămâne între noi.
Platon.
Poftim?
Noţiunea de "fragmentare a sinelui".
E din "Simpozionul" lui Platon. L-ai citit?
Poate în liceu.
Dar nu-l mai ţii minte, nu?
Ca majoritatea oamenilor.
Dar, pentru mine, a fost o revelaţie.
A fost exact ce aveam nevoie atunci.
Aşa că... am luat.
Am luat ideea lui Platon că suntem fiinţe fragmentate,
care încearcă să se reîntregească, şi am mers mai departe cu ea.
Dintr-o dată, s-au vândut milioane de exemplare.
Acum ştii secretul meu.
Eşti gata să mi-l spui pe al tău?
Doar peste cadavrul tău.
Am alergat o oră şi nu m-am ales cu nimic.
Niciun indiciu.
Singura parte bună e că am făcut puţină mişcare.
Jordan e un om greu de pătruns.
Eşti un om greu de pătruns. Ştiai asta, Dexter?
Aş vrea să nu mai facă asta.
Am alergat o oră întreagă şi n-ai cedat un pas.
Ştiu că vrei să te ţii tare, dar nu poţi rezista la infinit.
Trebuie să-mi dai ceva cu care să lucrez.
Altfel... cum să te ajut?
Poate că n-ai cum.
Sau poate că ai.
Acela e sânge?
Nu-i nicio grabă.
Poate va fi nevoie de multe şedinţe până spargem gheaţa,
dar vreau să te implici serios.
Trebuie să-i iau medalionul.
Altfel, ne pierdem timpul.
Cred că te pot ajuta.
Şi eu cred la fel.
Când mai pot veni?
Întreabă la recepţie, când pleci.
Cred că am o fereastră mâine dimineaţă.
Aveţi noroc.
Mâine dimineaţă la 10:00.
Apoi nu mai are nimic liber două săptămâni.
- Perfect. - Pe mâine.
Nu v-am văzut data trecută. Sunteţi nouă aici?
Am început acum trei zile.
Nu ţin minte să fi fost nici atâţia paznici.
Dl Chase spune că are nevoie de ei.
Nu mă miră.
Eu şi Lumen i-am ras prietenii, unul câte unul.
Câţi bodyguarzi sunt?
Nu ştiu. Vreo zece.
Dar o să poţi, totuşi, să-i iei colierul, nu?
Da, când va fi la duş.
Nu-şi va da seama că îi lipseşte?
Nu-l iau cu mine. O să iau doar o mostră.
Îi fac analiza ADN şi poate identific persoana.
Analiza ADN...
Doamne, îmi place la nebunie că poţi face asta.
Al cui crezi că e sângele?
- Dacă e sânge. - Probabil, al unei victime.
Orice ar fi, pentru el e important. Doar îl poartă la gât.
Sigur e un fel de trofeu.
Eşti acolo?
- O, Doamne! - Ce s-a întâmplat?
E cineva la uşa bucătăriei.
- Încearcă să intre. - Du-te la uşa din faţă.
Ajung acolo în câteva minute.
Dexter, şi aici e cineva!
Ascunde-te.
- Unde? - În baie.
Vin cât pot de repede.
Ce se întâmplă?
- Au intrat. - Poftim?
Vin încoace!
Pune jos telefonul. Nu închide.
Iisuse!
Cine dracu' eşti?
Cine dracu' sunteţi voi?
Cine dracu' e ea?
Vrei să mai întrebi o dată, Astor?
Cine e?
Numele ei e Lumen.
Dar cine e? Ce caută aici?
Ea... a închiriat casa.
- Ai spus că aici nu stă nimeni. - Aşa credeam.
De unde era să ştiu că-şi face prietenă aşa de repede?
În primul rând, nu e prietena mea. E o chiriaşă, cum ţi-am spus.
În al doilea rând, tu cine eşti?
Eu sunt Olivia. Locuiesc lângă bunicii ei.
Îmi spune cineva cum aţi ajuns aici?
- Cu taxiul. - Sunt 500 de kilometri!
De la staţia de autobuz.
De unde aţi luat băutura?
- Contează? - Da, evident.
- Ai 12 ani. - Mi-ai zis că ai 14 ani!
Mulţumesc mult.
Dacă vrei să ştii, am furat-o de la mine de-acasă.
M-am liniştit.
Cred că trebuie să stau jos.
Părinţii tăi ştiu unde eşti?
Mama crede că sunt acasă la Astor.
Am ghicit. Bunicii tăi cred că eşti acasă la Olivia.
Nu-i suna, te rog. Măcar până mâine.
Lasă-le să doarmă aici şi să-şi vină în fire.
Atunci rămân şi eu.
Cu ea?
Cred că o să...
Hai, vino cu mine.
Te duc în pat, bine?
Avem o mare problemă aici.
Dacă nu mă sfătuieşti cum să mă port cu adolescentele,
nu vreau să aud nimic.
Sfatul meu? Astor trebuie să plece.
Mâine dimineaţă vei strânge dovezi
despre un criminal periculos pe care plănuieşti să-l omori.
Chiar vrei ca o puştoaică mahmură să se bage în asta?
- Singură a venit aici. - Beată!
Nu-i pot întoarce spatele.
Dexter, de-aia ucigaşii în serie nu fac copii.
Nu poţi fi şi ucigaş şi tată. Nu te-ai învăţat minte?
Mama ei e moartă din cauza ta.
De aceea trebuie să mă revanşez şi să fiu un tată bun.
Un tată bun le-ar trimite pe fete cât mai departe posibil.
Harrison e cu Sonya.
Mă duc să-l iau şi să-l aduc aici.
Deb.
O să spargi ceva. Stai liniştită.
Stai tu liniştit, fiindcă n-o să ai cea mai groaznică întâlnire din carieră.
E cu reprezentantul sindicatului. El e de partea ta.
Poartă-te profesional şi nu-ţi ieşi din fire.
Trebuie să afli ce te aşteaptă.
Ştiu ce mă aşteaptă. Voi fi concediată...
Nu-i adevărat.
Şi Laguerta a spus că asta nu se va întâmpla.
- Şi pot avea încredere în ea? - Nu.
Dar poţi avea încredere în mine.
Totul va fi bine.
Ştii de ce?
Fiindcă te vei întoarce la muncă.
Toţi colegii sunt de partea ta.
Ai un prieten care te iubeşte.
Serios? Şi acum îmi spui?
E doar un fel de a spune. Mi-a scăpat.
- Trebuie să plec. - Bine. Uită ce-am spus.
Ce-i?
Bună dimineaţa şi ţie, rază de soare.
- Eşti singur? - Da. Care e treaba?
Ţine-te bine.
I-am pozat pe Dexter Morgan
şi pe amica lui, la miezul nopţii, când se plimbau cu barca.
- Ne vedem la o bere? - E 7:00 dimineaţa.
Berea e bună oricând.
- Da. Mă duc la muncă. - Atunci vin la tine.
Ce ţi-am spus? Nu pot acum!
Te sun eu mai târziu.
Sigur nu vrei să renunţi la întâlnirea cu Jordan?
Trebuie să mă duc.
N-o să mai am altă ocazie să văd ce e cu sângele acela.
Plus că, în cazul ăsta, ştiu ce am de făcut.
Ai fost adolescentă, nu?
Cum să mă port cu Astor?
Stai de vorbă cu ea.
Ultima dată,
mi-a zis că mă urăşte şi a plecat în Orlando.
Acum mai ai o şansă.
Mărturiseşte-i ceva. Ce făceai tu la vârsta ei.
- I-am ucis câinele vecinului. - Să nu-i spui asta.
Serios acum, ce să fac?
Las-o în pace.
Toţi puştii fac greşeli.
Crede-mă, durerea de cap e o pedeapsă suficientă.
El e fratele tău?
Harrison...
Nici măcar nu mă recunoaşte.
Nu arătai ca un sconcs ultima oară când te-a văzut.
Mâncaţi. Alungă mahmureala. Va absorbi tot alcoolul.
Vorbeşte cu ea.
Spune-i ceva.
Trebuie să plec undeva peste câteva minute.
Poate, după aceea, ne petrecem ziua împreună,
fiindcă avem de vorbit.
E în regulă?
Vine şi Harrison cu noi?
Sigur. O s-o sun pe bonă, ca să-i spun să nu mai vină.
Mama...
Mama.
Habar n-am de ce a spus asta. Nici nu mă cunoaşte.
Nu mai minţi, da? Nu sunt proastă.
Ea nu e mama ta.
- Mama ta e moartă. - Astor...
Să-ţi spun ceva.
Dacă mureai tu, mă îndoiesc că mama
ar fi adus un chiriaş aşa de repede.
- Trebuie să plec. - Ştiu.
- Lipsesc doar vreo două ore. - Mă descurc.
Şi familia mea e ciudată.
Salut.
Cum a fost discuţia cu sindicalistul?
Mă bagă la Arhivă.
Până după audiere.
Nu te-au dat afară. E o veste bună.
Da, grozavă.
Numai că toţi cred
că sunt responsabilă pentru moartea acelei fete
şi rănirea acelor puşti în clubul de noapte.
Să ştii că în raportul meu am scris exact adevărul.
Deşi nu a contat. Şefii o cred pe nevastă-mea.
Pentru mine contează. Îţi mulţumesc.
Dacă întreabă dracu' cineva de mine,
sunt la Arhivă.
Detectivul ţap ispăşitor s-a prezentat la datorie.
Mi-au spus că vii.
Hai să-ţi arăt unde o să stai.
Chiar acolo.
Cum îţi merge cu bărbatul?
Azi dimineaţă, din senin, mi-a spus că mă iubeşte.
- I-ai spus şi tu? - Nu. Am fugit.
Poftim? Care e problema? Nu simţi la fel?
Nu, problema e că... s-ar putea să simt.
Ăsta e dosarul fetelor din butoaie?
- L-ai pus la cazuri ciudate? - Nu, la cazuri închise.
Nu se citeşte, dragă. Se arhivează.
Pentru asta sunt plătită, iar în următoarele săptămâni
şi tu la fel.
Bună sesiune.
Altă o oră alergând pe loc.
Pari mai deschis. Simţi diferenţa?
Da.
Am impresia că... mă aleg cu ceva important.
Bine.
Trebuie să-ţi spun.
Încă simt că nu eşti complet sincer cu mine.
Serios?
- Referitor la ce? - La ce vrei.
Eu vreau... doar o picătură.
Un ac foarte subţire va intra fără să lase urme.
Nici nu-şi va da seama că lipseşte ceva.
Ce vrei să spui?
Ce vrei de la viaţă.
Orice ar fi, trebuie să-mi spui,
ca să te ajut să obţii.
Ştiu cum să obţin.
Eu şi Lumen vom afla al cui e sângele şi te vom elimina.
Poate nu mă crezi, dar mă ajuţi deja.
Sper să fie aşa.
Toţi... în sinea noastră, ştim ce vrem cu adevărat.
Trebuie doar să acţionăm.
Da...
Trebuie să mă întorc la muncă.
Am treabă în laborator.
Mulţumesc din nou, pentru tot.
Când mai vii?
Voi vedea la recepţie.
Ce ţi-am spus eu?
Trebuie să aranjezi dosarele, nu să faci dezordine.
Aşteaptă, citeam ceva.
- Da, asta e problema. - Mai lasă-mă o secundă.
- Doamne sfinte! Uită-te aici. - La ce să mă uit?
Rezultatele mai multor teste ADN.
E cazul fetelor din butoaie?
Noi urmăream un singur tip.
Se pare că sunt mai mulţi.
Eu o să... Spune-mi ce vezi.
Conform analizei ADN...
e vorba de trei, poate patru suspecţi?
Ce caz e ăsta?
Fetele din butoaie.
- N-am depistat un tip? - Ba da. Pe Boyd Fowler.
Dar legistul a găsit pe cadavre ADN care nu e al lui.
De la mai multe persoane. Totul e în dosar.
De ce aflu asta abia acum?
Pentru că raportul final al medicului legist
a venit când cazul fusese deja închis.
Am dat de el doar fiindcă eram la Arhivă.
Uite.
El e Cole Harmon, suspectul principal.
Bodyguardul lui Jordan Chase. L-am lăsat în pace.
Avem mostre de ADN de la el. Spune-mi ce vezi.
Există destule puncte comune, deci Cole Harmon poate fi
ucigaşul fetelor din butoaie. Cel puţin, nu trebuie ignorat.
Adică Boyd şi Cole au făcut asta împreună?
Da.
Poate cu încă trei sau patru tipi.
Trebuie să redeschidem cazul.
Ştiu. Dar nu-i pot spune eu şefei. Aici n-am voie să citesc dosarele.
Eu nu-i spun.
Cazul ăsta e rezolvat.
Dacă e redeschis, mă leg la cap fără să mă doară.
Atunci mai rămân eu.
Salut. Ai întârziat.
Da. O dimineaţă grea.
Astor mi-a apărut la uşă aseară, beată, cu o prietenă.
Câţi ani are prietena?
Glumeam.
Ce-i aia? O probă de sânge?
Da, e o probă de sânge.
Strict secret, nu? Am înţeles.
Spune-mi, ce e? Alcoolemia lui Astor?
A vomitat pe covor.
Nişte teste ar fi necesare.
Boli venerice?
Vince, are 12 ani!
Mă refeream la tine.
E victima unei crime de care trebuia să mă ocup.
Dar am uitat, bine?
Morgan.
Dexter, fetele au plecat.
Unde?
Nu ştiu, dar nu sunt aici.
Le durea capul şi nu aveam nicio pastilă în casă,
aşa că m-am dus cu Harrison la farmacie.
- Le-ai lăsat singure? - Am vrut să fiu amabilă.
Şi, când m-am întors, plecaseră.
- Poate s-au dus să se plimbe. - Nu cred.
Uşa din spate e de perete,
iar telefoanele lor sunt aici.
Ce fată de 14 ani
îşi lasă de bunăvoie telefonul undeva?
Rămâi acolo. Vin imediat.
Îmi pare rău.
Ce se întâmplă?
M-am dus la vecin, să-l întreb dacă a văzut ceva.
- Poftim? - Salut.
Am văzut un tip lângă casă.
Blond, statură mijlocie, la vreo 30 de ani.
Ca şi Cole, Boyd şi Dan.
Era cu o dubiţă albă.
Mi s-a părut ciudat, aşa că i-am luat numărul.
N-4-B şi încă ceva.
De ce nu l-ai oprit?
Nu ştiam că fetele sunt în casă.
Nici nu ştiam că ai o chiriaşă.
Am crezut că e zugrav...
De-aia te-ai uitat la numărul maşinii?
Nu, din obişnuinţă, doar am fost în patrula de cartier.
- Mulţumesc. - Da.
Ce faci?
Caut urme de efracţie.
O răpire... la asta te duce gândul, nu?
Da, dar nu are nicio logică.
Are, dacă individul ne căuta pe noi.
Dacă era omul lui Jordan.
Nu degeaba ţi-a fost frică aseară,
când ai auzit zgomote în casă.
Dar am exagerat. N-a fost nimic.
Numai că, de data asta, cineva a dat târcoale casei.
Nu trebuia să iau mostra aceea de sânge,
dacă fetele erau aici.
Trebuie să sunăm la poliţie.
O să pună întrebări.
Dacă are legătură cu Jordan,
poate că vor ajunge la noi.
Poliţia.
Sunt Dexter Morgan, de la Omucideri.
Vreau să anunţ posibila răpire a unui copil.
Cu o dubiţă albă. Am numărul, parţial.
Am găsit prelata maşinii. Poliţia a început cercetările.
Până când le găsim pe fete,
detectivul Linker va fi omul de legătură cu "Persoane dispărute".
I-ai sunat pe părinţii Oliviei?
Am încercat, dar n-am dat de ei.
Dar pe bunicii lui Astor?
Nu ştiu nimic de ea.
Oricum, nu le-am spus că e dispărută.
N-am vrut să-i îngrijorez. Încă.
Majoritatea copiilor dispăruţi sunt răpiţi de un cunoscut al părinţilor.
Vă vine cineva în minte?
Nu, nimeni.
Eşti sigur? Niciun cunoscut?
Dar tu unde erai când au fost răpite?
Nu pot să mint acum.
Nu când e vorba de viaţa lui Astor.
Am fost cu Jordan Chase.
Fac cu el şedinţe particulare ca să trec peste...
moartea Ritei.
Ce e?
O mulţime de nenorociţi roiesc în jurul acelui tip.
O mulţime? Cine?
În afară de Boyd Fowler.
Şeful securităţii lui, de exemplu.
Credeam că nu mai e suspect.
Poate că ne-am pripit.
Bun... Ce se întâmplă aici?
Cazul fetelor din butoaie nu e rezolvat, aşa cum credeam.
Nu vreţi să găsim dubiţa?
- Nu mişca! - Mâinile sus!
Ce s-a întâmplat?
În genunchi! Mâinile pe cap!
Da, aici.
Cine e?
Îl cheamă Barry Kurt. N-are cazier.
L-au găsit la o benzinărie, pe şoseaua Coral.
- Unde e Astor? - Uşurel!
Dacă i-ai făcut ceva, te omor.
Te omor, ai înţeles?
- Ia mâna de pe mine! - Şi el le caută pe fete!
Poftim?
Sunt tatăl Oliviei. Într-un fel.
Trăiesc cu mama ei.
Eu sunt tatăl vitreg al lui Astor, Dexter Morgan.
Gata, calmează-te.
El crede că fiica lui a păţit ceva.
Amândouă o să păţească, după ce dau de ele.
Olivia a furat băutură din casă,
a furat bani de la mama ei şi a plecat.
Avem un dispozitiv care-i urmăreşte telefonul.
Am ajuns până la tine acasă, dar ele nu erau acolo.
M-am gândit să fac plinul şi să mă întorc acasă.
Şi, dintr-odată, mă pomenesc cu cătuşe,
ca un infractor ordinar.
Atunci unde sunt?
Probabil că fac prostii pe undeva.
De când a venit Astor în cartier,
Olivia ne-a făcut numai probleme.
Morgan.
Mereu e aşa de violent?
Le-au găsit pe fete pe faleză.
Au fost prinse furând dintr-un magazin.
Astor?
Slavă Domnului!
Tot departamentul v-a căutat.
Muream de îngrijorare.
Habar nu aveţi prin ce ne-aţi făcut să trecem.
- Îmi pare rău. - De ce ai fugit?
Aţi furat din magazin? Îmi imaginam.
N-am furat nimic, jur. Am probat un inel şi am uitat.
A fost o greşeală. L-am dat înapoi.
Sunt detectivul Debra Morgan, de la Brigada Omucideri.
Pot să preiau eu cazul?
Tot ce vreau e să nu le mai văd.
- Haide, mergem acasă. - Nu!
- Acum! - Am lucruri acasă la Astor.
- Trebuie să merg cu ea. - Ba o să vii cu mine!
- Nu vreau. - Uite cum facem.
Lucrurile lor sunt la mine acasă.
Le duc eu acolo, îşi iau lucrurile
şi ne vedem peste o oră.
Oricum, trebuie să-ţi recuperezi maşina.
Tu plăteşti, să ştii.
Ne întâlnim la cafeneaua Roadside.
- E chiar lângă Poliţie. - Bine.
Adolescenţii ăştia! Te aduc în stare să ucizi.
Ştiu ce vrei să spui.
- M-ai chemat? - Da.
Vrei să-mi spui ce se întâmplă cu tine şi detectivul Morgan?
Nimic. Ce vrei să spui?
Evident, aţi discutat despre cazul fetelor din butoaie.
Am găsit noi dovezi.
Tu şi Morgan?
Ea le-a găsit. La Arhivă.
Voiam să-ţi spun.
Ce e?
Nu-ţi dai seama?
Am trimis-o la Arhivă pentru un lucru, să arhiveze.
Iar ea, în mod miraculos, găseşte dovezi
ca să redeschidă un caz pe care chiar eu l-am închis.
Maria... E vorba de ADN.
Doar n-a inventat nimic.
Vrea să se răzbune pe mine.
Am stabilit că vinovatul e Boyd Fowler.
Cinci poliţişti mi-au spus asta.
Iar eu îţi spun acum că e mult mai complicat.
- Trebuie să redeschizi cazul. - Nu sunt de acord.
Schimbarea a cinci nume de pe tabla cu criminali
de la negru la roşu nu va ajuta departamentul.
Departamentul? Sau pe tine?
Ce s-a întâmplat?
Erau pe faleză.
- Slavă Domnului! - La furat.
Nu ne faci cunoştinţă?
Despre ea îţi spuneam.
Noua lui prietenă.
E chiriaşa mea.
Lumen, ea e sora mea, Debra.
Deb, Lumen.
Nu ştiam că are o chiriaşă.
Nu ştiam că are o soră.
Mă duc... să văd ce fac fetele.
Serios?
E chiriaşa ta?
Da.
Unde sunt lucrurile ei?
Încă nu s-a mutat.
Dar o cunoşti bine, dacă o laşi să stea cu fiul tău.
A fost o urgenţă.
Credeam că fetele au fost răpite.
De ce o ţii în secret?
Nu-i adevărat!
Serios? Fiindcă la secţie
te-am întrebat cu cine-ţi petreci timpul.
De ce n-ai spus nimic despre frumoasa blondă
care locuieşte în casa ta?
Nu mi s-a părut... relevant.
Evident, nu le-a răpit pe fete.
Nu asta e ideea.
Eu nu te judec.
Serios, ştiu că ai dreptul să o iei de la început.
Dar nu crezi că e cam prea curând?
Nu o iau de la început.
Haide... E chiriaşa ta?
Serios?
Nu e nimic între noi.
Bine.
Mă dau bătută.
Trebuie să mă întorc la secţie.
Deb o ştie acum pe partenera mea de crime.
Toată secţia ştie că mă văd cu Jordan Chase.
Azi am o zi proastă.
Astor!
Păstrează-ţi calmul.
Orice ar fi.
Vrei să-mi spui ce se întâmplă cu tine?
Nu.
Fiindcă nu se întâmplă nimic cu mine.
Ceva este.
Bei, furi din magazine...
Ţi-am mai spus, noi n-am furat nimic.
Nu eu, în orice caz.
Vrei să-mi spui de ce crede Barry că ai o influenţă proastă?
- Fiindcă e un tâmpit. - Încetează!
Ai luat-o pe un drum greşit.
Haide, spune-mi care e problema, bine?
Eu ştiu să ascult.
Vrei să ştii care e problema?
Mama a fost ucisă, iar tu ai adus-o pe ea în casă
şi-mi spui că e chiriaşa ta?
Este.
E mai mult, sunt sigură.
Astor, nu-mi poţi vorbi aşa!
Parcă spuneai că ştii să asculţi.
Nu mai vreau să vorbesc despre asta.
Atunci stăm aici până când o să vrei.
- Eşti pregătită să pleci acasă? - Nu prea.
Şi eu am fugit de-acasă cândva.
- Am şters-o de la nunta mea. - Eu n-am fugit.
Cine ţi-a făcut asta?
Vânătăile de pe burtă.
Nu ştii ce spui.
De fapt, chiar ştiu.
Cred că avem o problemă.
Da, sunt într-un război al nervilor
cu puştoaica beţivă şi hoaţă care e fiica mea vitregă.
Şi va câştiga ea.
Olivia are numai vânătăi pe burtă şi pe spate.
- Cineva a bătut-o. - Ţi-a spus ea?
- Nu, am văzut. - Stai puţin, tu ştiai?
- Nu te înfuria. - Nu sunt furios.
De fapt... nu ştiu cum sunt.
Mă duc la Olivia.
Promiţi că nu spui nimic? Nu vreau s-o bată iar.
- Cine? - Barry, cine crezi?
E un nenorocit.
Mama ei ştie?
O loveşte numai acolo unde nu se vede.
Îşi iese din minţi din orice.
Dacă nu-i place cum s-a pieptănat, dacă întârzie două minute...
Credeam că va fi în siguranţă aici, dar am dat peste Lumen,
iar Barry a venit după noi şi... am fugit.
- De ce nu mi-ai spus? - Fiindcă nu credeam că-ţi pasă.
Sigur că-mi pasă!
Şi când stăteam aici cu toţii, erai mereu ocupat.
Olivia e prietena mea.
Singura mea prietenă, de când a murit mama.
Am vrut s-o ajut şi... n-am ştiut ce să fac.
Ba ai ştiut ce să faci. Ai venit acasă.
Voi avea eu grijă de asta.
Bine?
E totul în regulă cu Astor?
Niciun adult n-are ce face. Ce-a spus Laguerta?
Nu va redeschide cazul.
Crede că vrei să te răzbuni pe ea.
E ridicol!
Într-o zi îi trece. Încercăm din nou mâine...
Nu redeschizi cazul? E adevărat?
Intră, detectiv.
Sunt cel puţin cinci fete moarte, în butoaie.
Şi acum avem probe ADN că vinovaţii sunt liberi.
Iar tu crezi că mie îmi arde să mă răzbun pe tine?
Măcar te-ai uitat prin dosar?
- Există dovezi! - Nu ridica tonul.
Să ştii...
M-ai aruncat în gura lupului atunci, cu fraţii Fuentes,
îţi foloseşti soţul ca pe un pion de şah,
l-ai trimis pe Quinn într-o falsă vacanţă,
de-am rămas dracu' fără partener...
Dacă îţi place să te joci, aş putea înţelege,
dar acele fete sunt moarte.
Nu crezi că ar fi cazul să nu mai moară şi altele?
- Ce dracu' facem aici? - Ajunge!
- În regulă. - Ce e în regulă?
Voi redeschide cazul.
Dar acum ai să mă asculţi,
fiindcă habar n-ai despre ce vorbeşti.
Am pus capăt scandalului cu fraţii Fuentes.
Ca să-l ajut pe Batista.
În ceea ce-l priveşte pe Quinn, nu a fost în concediu.
L-am suspendat.
Ca să-ţi protejez fratele.
De ce să-l protejezi?
Dacă vrei să afli adevărul, întreabă-l pe Quinn.
- Salut. - Putem vorbi? Singuri?
Dacă e vorba de azi dimineaţă...
Luna trecută, când mi-ai spus că-ţi iei câteva zile de concediu,
erai, de fapt, suspendat?
- De ce? Cine ţi-a spus? - Erai?
- Ţi-a spus Laguerta ceva? - Mi-a spus să vorbesc cu tine.
Avea vreo legătură cu fratele meu?
- Da. Dar n-a fost nimic. - Atunci de ce ai minţit?
Făceam nişte cercetări privind moartea Ritei, ca să ajut.
Aflasem ceva despre Kyle Butler.
Credeam că, dacă-l găsim pe amicul lui Treime,
poate dăm şi peste ticălosul
care ţi-a ucis cumnata.
Laguerta mi-a zis să renunţ, fiindcă se ocupă FBI-ul.
N-am ascultat-o, aşa că m-a suspendat.
Ce aflaseşi?
Nu contează. N-a mers.
Laguerta mi-a spus că l-a protejat pe Dexter.
De ce a spus asta?
Ţii minte portretele-robot ale lui Kyle Butler?
În nebunia mea, am crezut că era fratele tău.
N-a ieşit nimic din asta, aşa că am renunţat.
Sunt un cretin, bine?
Da, eşti.
Deb...
Rahat.
Ce-i asta? Unde e Olivia?
Voiam, mai întâi... să vorbim ca între părinţi.
Ai vorbit cu Astor?
Da, am vorbit.
Sincer, nu ştiu ce să fac.
Te înţeleg, omule. E greu să ai grijă de copiii altcuiva.
Uneori trebuie să le arăţi cine e şeful.
Asta faci tu cu Olivia, îi arăţi cine-i şeful?
Ce vrei să spui?
Am aflat de vânătăile ei. Ai lovit strategic,
ca să nu se vadă.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Nu?
Vrei să-ţi arăt?
Acolo e plexul solar.
Acum diafragma ta e parţial paralizată
şi de-aia nu poţi să respiri.
Eşti cumva psihopat?
Astăzi nu. Doar un tată grijuliu.
Acolo e ficatul.
Iar partea frumoasă
e că, dacă loveşti unde trebuie, atingi nervul vag,
care se ramifică în tot corpul.
Creierul ţi se blochează, eşti paralizat
şi simţi... o teamă cumplită.
Asta simţea şi Olivia când o loveai aşa,
ca să nu se vadă urmele.
Ascultă-mă bine.
O să-ţi spun ce să faci.
O s-o suni pe mama Oliviei.
O să-i spui că te-ai săturat de fundul ei gras.
Că nu mai suporţi să-l vezi.
Şi o să fii convingător,
fiindcă altfel s-ar putea să vă împăcaţi într-o zi
şi să ajungi iar lângă copila ei sau a mea, iar asta nu se poate.
Nu te mai duci să-ţi iei lucrurile. O părăseşti imediat.
Mâine, când o aduc pe Olivia, tu vei fi plecat.
Dacă te mai întorci, crede-mă, nu mai scapi aşa uşor.
Apropo, acolo e rinichiul.
- Nu-mi vine să cred. - Nu vreau să aud, da?
"Nu e treaba ta, Dexter. Nu te implica, Dexter."
"E prea riscant, Dexter."
Nu voiam să spun asta.
Sunt mândru de tine.
Serios?
Ai protejat-o pe Astor. Ai sărit în apărarea altcuiva.
Nu ştiam că eşti în stare.
Te-am subestimat.
Te credeam un monstru, dar eşti capabil
de mult mai mult.
Dacă aş fi bănuit asta,
poate nu te lăsam s-o iei pe calea asta.
Deb?
Bună, dragă!
Ieşi dracu' din casa mea.
Ţi-am adus un cadou. Nu vrei să-l vezi?
Tipul tău, Dexter Morgan, şi prietena lui,
cu barca, la trei dimineaţa.
- Şi nu şi-o trag. - Ce-i în saci?
Ceva greu. Poate droguri sau poate un cadavru.
- Ai înnebunit? - Da, dar nu contează.
Contează că s-au întors fără sacii aceia.
Înseamnă că ascund ceva important.
N-a fost o idee bună.
Poftim. Ultima plată. Am terminat.
Serios?
Ce? Crezi că mă plăteşti ca pe târfa de la colţ?
Ţi-am spus. E timpul să ne oprim.
Şi eu spun că aiurezi.
Dacă chestia asta e aşa de gravă cum cred,
Laguerta şi ceilalţi idioţi de la Omucideri
o să-mi pupe şi mâinile.
Renunţă, Liddy. Vorbesc serios.
Ţi-am spus să nu te pui cu mine.
Cred că o s-o sun pe soră-sa.
Poate vrea să ne întâlnim. Bem ceva şi vorbim de frate-său.
- Ce părere ai? - Lasă-mă dracu' în pace!
Şi las-o dracu' în pace pe Deb!
Deci chiar te-ai răzgândit.
Am citit raportul.
Mulţumesc.
Asta înseamnă...
că nu mai dormi pe canapea?
Mai avem cale lungă...
de la canapea la pat, Maria.
Nu mai vorbeşti cu mine?
Deb, am avut o idee tâmpită, dar am renunţat.
- Fiindcă Laguerta te-a suspendat. - Nu, fiindcă am greşit.
Ieri am spus adevărul.
Te iubesc şi nu-mi retrag cuvintele.
Nici nu ştii ce înseamnă.
Înseamnă că n-aş putea să te rănesc. Niciodată.
Am avut încredere în tine.
Iar tu mi-o trăgeai şi spuneai minciuni despre fratele meu.
Crezi că asta nu mă răneşte?
Du-te dracu'.
Vrei să intrăm cu tine?
Nu, mă descurc.
Abia o înţelegeam pe mama la telefon, din cauza plânsului,
dar sigur a spus că Barry i-a făcut un bine că a plecat.
Mie sigur mi-a făcut un bine. I-a spus că are fundul mare.
Nu se mai întoarce.
Mulţumesc.
Te sun mai târziu.
Le vei spune bunicilor?
Că te-ai îmbătat în Miami şi ai furat dintr-un magazin?
Depinde de tine.
- Oricine are mici secrete, nu? - Mulţumesc.
- Dar, dacă se mai întâmplă... - Nu va fi aşa.
- Şi dacă Barry apare vreodată... - Îţi spun, promit.
Sunt mândru de tine.
Serios?
Da. Ai sărit în apărarea altcuiva.
Vreau să ştii ceva. Dacă Lumen e iubita ta, poţi să-mi spui.
Bine. Dar nu e.
Dar nu e doar o chiriaşă.
E o prietenă care a trecut prin...
printr-o încercare grea.
O ajut să-şi revină.
- Aşa te simţi mai bine? - La ce te referi?
La mama.
O ajuţi pe Lumen fiindcă n-ai putut s-o ajuţi pe mama?
Te iubesc.
Ştii asta?
Intră să-l saluţi pe Cody.
O să te dau de gol că ai fost la Miami.
Mama...
Asta e mama?
Mama.
Aşa, amice.
Jordan Chase mi-a spus să aflu ce vreau.
Răspunsul e simplu.
Să fiu un tată bun.
Acum, că Astor e bine,
îl vreau pe Jordan pe masa mea.
Trebuie să aflu al cui e sângele acela.
- Salut! - Salut.
Cum a fost la Orlando?
Plictistor de plăcut.
Astor e din nou cu bunicii, Cody e mai înalt cu un cap...
Mă bucur.
A venit rezultatul tău.
Ai aflat identitatea altei victime?
Nu.
Atunci cine e?
Nu e o victimă. Trăieşte. Se distrează la Coral Gables.
Două amenzi de circulaţie în ultimii trei ani.
Cred că am dat-o în bară.
Dacă nu e o victimă, atunci cine e?
Fii liniştit.
Când o dai în bară, mă simt şi eu mai bine.
Dexter?
Nu, sunt Jordan Chase.
Îl caut pe Dexter. E acolo?
Nu poate vorbi acum.
Pot lăsa un mesaj?
Spune-i că l-am sunat
ca să-i spun să se programeze
cât mai curând posibil.
Bine.
- Îi spun. La revedere. - Aşteaptă puţin.
- Mai spune-i lui Dexter ceva. - Bine.
Spune-i că timpul trece.
Tic, tic, tic.
Aşa se scurge şi viaţa ta.
Îi spui, da?
Ai grijă de tine, Lumen.
Traducerea şi adaptarea: danatom