- Umple-l, Barney! - Cred că ţi-ai făcut rău destul.
- Vrei să fac rău? - Nu.
Atunci taci şi fă-ţi treaba!
Cum zici tu, şerifule.
Tată.
- Trebuie să vii acasă. - Muncesc, Annie.
Primarul spune că am o sarcină de îndeplinit.
- Bishop Brackman te caută. - Chiar pe el vroiam să-l văd.
Uită-te prin jur, şerifule!
Bishop, te arestez pentru uciderea lui Carl Rickardson.
Aşa îl chema pe ticălosul ăla?
- Mda. Barney, dă-mi unul, te rog! - Imediat.
- Dă-mi arma! - Ce serveşte şi el. Trebuie să fie bun.
Bună seara, dră. Annie!
În seara asta arăţi mai bine decât un pistol.
Îţi ofer o băutură?
Oh, îmi pare rău...
O întrebare ca asta îţi lasă un gust amar, nu-i aşa?
Pleacă! Familia ta a făcut destule necazuri în oraşul acesta.
Dă-mi arma, Bishop!
Tată!
- Situaţia se va schimba. - Da? Cine o să o schimbe?
Pe care-l vrei?
Pe toţi.
- Am primit scrisoarea ta. - Era şi timpul.
- County. Nu ne-am mai văzut de ceva timp. - Atunci uită-te bine!
Impresionant.
Bine ai venit acasă, Brisco!
AVENTURILE LUI BRISCO COUNTY
ŞERIFUL BRISCO COUNTY ASASINAT DE BLY
MAGNAŢII ÎL ANGAJEAZĂ PE VÂNĂTORUL DE RECOMPENSE BRISCO COUNTY JUNIOR
VÂNĂTORUL DE RECOMPENSE RIVAL PE URMELE LUI BLY
Ho!
O imagine demnă de romanele de 10 cenţi?
- Fiul risipitor s-a întors. - Salutare, dle. Brackman!
Ce avem aici, Brisco?
Bishop şi cu mine recuperăm timpul pierdut.
Olaf, du-te şi ia-ţi fratele!
- Bishop este arestat. - Nimeni nu arestează pe nimeni.
Mai ales când e vorba de un ticălos care a pus garduri pe pâmântul meu.
Pare justificată arestarea, din punctul meu de vedere.
Vitele mele pasc Ã®n Echo Valley de trei ani.
N-o sÄƒ stau impasibil
cât coloniştii îmi invadează pământul.
Este pământ guvernamental. L-a vândut.
Genul acesta de gândire
- îl va băga pe tatăl tău în bucluc. - Ieşiţi!
Brisco, poţi să treci pe la casa familiei tale cât timp eşti în oraş.
Cred că i-am adus câteva modificări drăguţe.
Ai vândut casa la un preţ atât de mic, când a murit tatăl tău,
încât am avut impresia că am profitat de pe urma ta.
Ce i s-a întâmplat, Annie?
Este aşa de când banda lui Bly l-a împuşcat pe tatăl tău.
Se acuză singur că nu a putut să-l salveze.
Nimeni n-ar fi putut.
Ştii şi tu cum merg lucrurile în privinţa familiei Brackman.
Încearcă de ani de zile să conducă acest oraş după cum vor ei.
Da, îmi amintesc.
Acum că tatăl tău nu mai e, iar al meu se află în starea aceasta,
nu mai e nimeni să-l oprească pe Brackman.
Mă duc să-i caut o pătură.
- Deci ea este, Annie? - Da.
Fata care ţi-a fost ca o soră, cu care ai copilărit,
deoarece mama ta a murit
iar tatăl tău era mai mereu pe drumuri.
- Vrei să subliniezi ceva, Bowler? - Da.
Am văzut mulţi tipi uitându-se la surorile lor.
- Dar nu ca tine. - Serios?
Dar cum o privesc?
Ca şi cum ai fi fost atins de o săgeată a lui Cupidon.
Da, de aceea ne-am oprit aici.
Am lăsat baltă urmărirea lui Bly, la 30 de mile spre vest.
Hei, hei!
Când ne aflam în căutarea urmei,
tu ai zis că vrei să mergi în oraşul meu natal.
- Ce s-a întâmplat între Annie şi tine? - Las-o baltă, Bowler!
Niciodată nu apuc să aud detalii picante.
- Ce detalii? - Ignoră-l!
Care e treaba cu Bishop?
Şeriful federal va veni peste două zile pentru a-l ridica sub acuzarea de crimă.
Tata trebuia să-l aresteze şi să-l ţină închis până atunci.
Dacă va încerca asta, Brackman îl va ucide.
Atunci îl voi aresta eu pe Bishop.
- Sigur vrei să te implici? - Daja sunt.
- Ştii ce va însemna asta. - Nu, dar am de gând să aflu.
- Bowler, poţi să pleci. - Dar pot şi să stau.
Pe de altă parte, am impresia c-o să mă aleg şi eu cu ceva.
Cum ar fi?
Oh, nu ştiu. Spune-i al şaselea simţ...
Să mergem! Cel puţin ştim unde se află Bishop.
Nu te duce la fosta ta casă. Oamenii lui Brackman sunt prea numeroşi.
Ai toate şansele să-l găseşti tot la bar, la etaj.
Lulu tot mai închiriază camere cu ora?
- E o afacere înfloritoare. - Vino, Bowler!
- Cine e Lulu? - Nu vrei să ştii, Bowler.
Ba da, vreau să ştiu.
Bowler, cum stai cu masajul?
- Mai spune, cum i se zice? - Preludiu.
E bine...
Trebuie să-ţi faci mai mult timp pentru a te destinde, Bishop.
Da! De când l-am rezolvat pe ticălosul acela,
mă simt puţin tensionat.
E foarte bine, dragă!
Un alt găgăuţă mi-a ieşit în cale,
dar probabil a fugit de ceva timp,
speriat de clanul Brackman.
- Despre cine e vorba? - Brisco County junior.
- Fiul celebrului şerif? - Celebrul şerif decedat.
Poţi să mai faci puţin preludiu în zona gâtului?
E foarte încordat.
- Ce părere ai? E mai bine? - Hei!
Care-i treaba, Bishop? Te-a indus ceva în eroare?
- County! - Eşti arestat.
Ce naiba...
Uneori mă uimesc singur...
Brisco County junior?
Unele lucruri nu se schimbă niciodată.
Hai, Barney, deschide!
E vremea pentru micul dejun.
- Îmi vreau băiatul!
Hei! Ajunge!
Înapoi, County!
Nu mă obliga să-ţi stric portretul.
Dacă băiatul meu nu este eliberat din celula aceea imediat,
veţi plăti amarnic!
Bishop va sta încarcerat până când şerifii federali îl vor lua la proces.
Amatorilor! Cine naiba vă credeţi?
Nu e un joc, băiete. E foarte real!
- Mă întreb dacă ştii cât de real. - Ascultă-l, Brackman!
Chiar aşa, beţivan patetic?
- Fiul tău va fi judecat, Mack. - Nu prea cred asta.
Lasă-mi-l mie, tată, îl pot învinge.
Tu să-mi urmezi ordinele şi să taci!
Pleacă de aici, dle. Brackman,
altfel voi fi nevoit să te închid şi pe tine şi pe Olaf.
- Nu are dreptul. Nu e şerif. - Acum este!
Tocmai te-am numit.
- Dl. Dartly? - Primarul Dartly acum.
Mă bucur să te văd, fiule. Nu puteai să alegi alt moment mai bun ca să vii.
Acest oraş e atât de jalnic, încât are nevoie de doi şerifi.
Un golan şi un beţivan.
Avem doar un şerif, dle. Brackman şi tocmai ţi-a spus să pleci din oraş.
Nu-i aşa?
Da, aşa e.
Nu se va termina aşa!
Bucură-te de noua ta slujbă.
E doar pentru două zile. Avem nevoie de tine.
Te rog, Brisco, eşti singura noastră speranţă.
Dacă nu, nimic nu-l va putea opri pe Brackman.
Desigur... Cât de dificil ar putea fi?
- Ce-a fost asta? - John Kern şi Brad MacNamara.
Le plac cursele.
Mai încet!
- E vreo problemă? - Nu, domnule. Doar o întrebare.
Vrei să port asta?
Se pare că nu am de ales în privinţa asta.
Primarul mi-a spus că Brackman îi alungă sistematic
pe colonişti din Echo Valley.
Brackman se fereşte să faca aşa ceva chiar el.
Şi-a pus gorilele să strice gardurile,
să incendieze casele, iar acum să omoare oamenii.
Huliganii nu se vor opri până când nu va controla el toată valea.
Mă ofer să te ajut să-l oprim, domnule.
Păi, n-am nevoie de niciun ajutor.
Acum am altă slujbă.
Încă mai este o familie în Valea Ecoului, Bob.
Familia Nordlinger.
I-a spus primarului că Brackman le-a dat termen până azi ca să plece.
Mă voi duce acolo.
- Fă ce vrei. - Brisco are nevoie de ajutorul tău, tată.
- Iar tu de ajutorul lui. - Am renunţat să mai ajut neamul County.
Ultima călătorie cu trenul alături de tatăl tău m-au determinat să fac acest lucru.
Eram chiar în spatele lui.
Nu m-a aşteptat.
A deschis acea uşă.
La ce s-o fi gândit?
Nu se gândea la nimic.
Îşi făcea datoria.
Oh, Dumnezeule!
- Au luat-o pe aici! - Veniţi!
Ieşiţi, suedezilor!
Ieşiţi înaine de a vă da foc!
- Hei, voi nu sunteţi suedezi! - Să nu vă opriţi din această cauză!
Hei!
Hei! Dă-mi pasărea aia!
Bună treabă!
- Ar trebui să te fac ajutor de şerif. - Fă-o ajutor pe gâscă!
Când se va termina,
vom merge împreună la Big River.
Te voi invita la masă
şi vom râde despre povestea asta.
- Vei fi prea ocupat, atârnând la capătul unei funii. - Mereu optimistă, nu?
Tatăl meu nu va permite să se ajungă acolo.
Tu ce vrei, Olaf?
Am venit doar să-mi vizitez fratele.
- Scoate-ţi arma! - Bine.
Fac tot ce zici.
Mâinile sus! Hai, mişcă-te!
- Desigur. - Mişcă-te!
Te las să-mi faci aşa toată ziua.
Se pare că n-ai noroc, frăţioare.
- Încă mai simte ceva pentru Brisco. - Gata, orele de vizită s-au terminat.
Cum ai petrecut ziua?
Destul de bine.
Nu se mai termină niciodată?
Las-o baltă! N-o să-i prinzi în veci.
Au cei mai apizi cai din zonă.
Da? Încă nu l-au întâlnit pe Comet.
Dii! Hai, Comet. Haide, băiete!
Hei! Opriţi-vă!
Opriţi-vă!
Am zis să vă opriţi. La margine.
Aşa, ridicaţi mâinile la vedere!
Coborâţi de pe cai, vă rog!
Aveaţi idee cât de repede mergeaţi?
Destul de repede.
Cât ai băut, fiule?
- Doar o bere mică. - Da, una.
Bine, îndepărtaţi-vă de animale.
A,propiaţi-vă picioarele întindeţi mâinile,
închideţi ochii şi lăsaţi-vă capul pe spate!
Acum atingeţi-vă nasul!
Foarte bine. Să nu vă mai prind
întrecându-vă prin oraş, aţi înţeles?
- Da, domnule. - Plecaţi!
Mulţumim, domnule.
Brisco?
- Ce mai e? Vreo mâţă rămasă în copac? - Cineva vrea să-ţi vorbească.
- Cine? - Eu.
E ceva timp de când n-am mai venit pe aici.
- Ţi-a lipsit? - Da.
Mi-au lipsit multe lucruri de pe aici.
- Apa arată bine. - Mda.
- Vrei să te bagi? - Nu sunt îmbrăcat corespunzător.
Nu, trebuie să te dezbraci.
- Te provoc! - Aminteşte-ţi, nu trebuie să provoci!
- Da, îmi amintesc. - O s-o fac.
- Chiar aşa? - Haide!
Mai provoacă-mă!
Şi te voi provoca şi eu.
- Deci, de ce te-ai întors? - Am primit scrisoarea ta.
Nu-mi dau seama dacă am venit pentru tine sau să-l ajut pe Bob.
E acelaşi lucru. Îl ajuţi pe tata, mă ajuţi pe mine.
Mi-a fost dor de tine, Annie.
- Mă mai iubeşti? - S-au mai schimbat lucrurile.
Da, s-au schimbat multe
pentru că a trebuit să pleci la 3000 de mile depărtare, la studii.
Cândva eram copii, călărind prin munţi,
- ascunzându-ne prin grajd... - ...îmbăindu-ne goi, chiar aici...
Şi deodată n-am mai fost copii.
Şi mie mi-a fost teamă.
Eram prea tineri, Annie. A fost mai bine că am plecat.
Uite, eu nu sufăr din dragoste.
În tine curge sângele familiei County.
Mereu pe drumuri, e o necesitate.
Ce mă uimeşte, este faptul că ai aşteptat atât de mult să revii.
Dar acum sunt aici.
De ce te afli aici?
John Bly nu va fi liber pe vecie.
Am vrut să ştiu dacă pot să revin acasă.
Să văd cum m-aş simţi.
- E amuzant. - De ce?
Mă întrebam dacă aş putea pleca vreodată de aici.
Cum m-aş simţi atunci.
Brisco, unde naiba ai fost până acum?
Eu sunt Brackman.
Unii dintre voi poate aţi auzit de mine.
Am o treabă pentru oricine e dispus să ucidă un om.
Plata este de 5000 de dolari.
Cine e ţinta? Însuşi preşedintele?
Brisco County junior.
Brisco?
Nu, nu conta pe mine.
Nu suntem nebuni.
Îl vreau mort.
Şi nicio urmă să ducă spre mine.
Unde se duce?
- Ne băgăm noi. - Nu, nu te grăbi!
Sunt şi alţii care ar putea fi interesaţi.
Zice că nu.
- Cine e el? - Este Johnny Montana din Utah.
- Ăsta da nume! - Înainte era John "Cougar" Montana din Utah,
dar a renunţat la "Cougar" pentru că era prea pompos.
N-am mai auzit aceste nume.
Este cel mai rapid pistolar în viaţă. 37 victorii, nicio înfrângere.
A primit un glonţ în beregată. Acea înfruntare s-a terminat la egalitate.
Ce ar zice dac-ar avea un glonţ în inimă?
Bine domnule, va răspunde provocării dumitale.
Puteţi scoate arma, ţinti şi trage când sunteţi gata.
Dl. Montana nu se va mişca până când degetul dumitale nu va apăsa pe trăgaci.
În acel moment se va apăra aşa cum considera potrivit.
- Cred că glumeşti? - Nu.
Acţionaţi pe propriul risc.
Ce cretin!
- Dumnezeule. - Măi, măi...
N-am mai văzut aşa ceva.
E rapid. Foarte rapid.
O zi bună, domnilor! Să-mi scrieţi dacă mai poate munci.
- E totul în regulă? - Da.
Bună ziua, cetăţene! Te-ai trezit cu noaptea-n cap, nu?
- Ce faci? - Eu?
Mă asigur că străzile sunt sigure pentru puşti ca tine.
Tu nu eşti noul şerif.
- De unde ştii că nu sunt? - Nu prea arăţi a şerif.
Cum aşa?
Niciun şerif n-ar purta o pălărie aşa de caraghioasă ca a ta.
Dar tu cine eşti, enervantule?
- Duncan. Eşti ajutor de şerif? - Nu, doar îl ajut pe şerif.
- Îl cunoşti pe Brisco County junior? - Da, îl ştiu.
E renumit prin zonă, ca şi tatăl său.
Da, aşa am auzit şi eu.
- Ai auzit vreodată de mine? Lordul Bowler. - Nu.
Dar toată lumea ştie că dacă cineva poate să facă ordine pe aici,
- acel cineva este şeriful County. - Da, cu ajutorul meu.
Nimeni nu pomenea nimic de tine.
Atunci ar trebui să le spui tu, fiule.
Mai întâi să vedem cât de mult îl ajuţi.
- Ce ai de mâncare? - Gogoşi. Vei una?
- Ai vreuna în plus? - Am o pungă plină.
Vei cu jeleu, cu zahăr sau cu cremă?
Cu cremă.
E cu cremă? Da.
Mulţam!
Mai bine ai pleca, înainte de a ţi se simţi lipsa.
Bine. Ne mai vedem, ajutorule de şerif Bowler.
- Mulţumesc pentru gogoaşă, Duncan. - Cu plăcere.
Îţi mai aduci aminte de ultima noastră întâlnire?
Da.
Mai ştii când tatăl tău ne-a prins în camera ta?
- Nu mai vreau aşa ceva. - Aşa e.
Era aşa de furios. Credeam c-o să mă ţină închisă pâna la vârsta de 90 de ani.
- Brisco, aş vrea măcar să îmi vorbească. - Nu-ţi face griji, Annie.
O să-l ajutăm să treacă peste asta.
Hei!
- Ce-a fost asta? - O turmă scăpată de sub control.
Annie!
Hai, Bowler, trage!
Mai repede!
Fă loc, Bishop!
Olaf îţi va ţine companie.
- Unde te duci? - La ferma lui Brackman.
Unde este tata?
- Tată! - Se pare că ţi-a luat-o înainte.
Unde-i Olaf? Va fi arestat.
Ia uite, doi şerifi. Mă bucur că aţi venit.
Tocmai mă ocupam de cauţiunea
pentru cineva anume aflat în arestul vostru.
- Nu se poate plăti cauţiunea în cazul unei crime. - Vorbeam de un angajat de-al meu.
- Unde este Olaf? - Nu e aici.
N-am idee pe unde se află.
Vă sugerez să plecaţi din casa mea.
- E o ameninţare? - Ba bine că da!
Uşurel, Brackman!
100 de dolari fiecare. Este suma corectă, cred.
Acum întorceţi-vă în oraş şi eliberaţi-mi fermierii.
- Eşti chiar culmea! - Vestul se schimbă, Brisco.
Am crezut că moartea tatălui tău te va trezi la realitate.
Oamenii ca voi sunt demodaţi.
Voi, cu armele voastre, cu caii voştrii, cu codul vostru de onoare desuet,
nu reprezintă decât praf în bătaia vântului schimbării.
- Iar eu sunt acel vânt. - Da? Nu te mai umfla atâta!
Dacă o să-l văd pe Olaf, o să-i spun că l-aţi căutat.
Îţi mulţumesc că m-ai scutit de-un drum, Brisco.
Sper că-ţi place cum am amenajat casa.
Închide uşa după ce ieşi!
Iată-ne!
Ei, ce credeţi?
Nicio problemă.
Nu avem nevoie de tipul ăsta, tată. Mă descurc.
Tu nu descurci dacă adie uşor.
Asta a fost ideea ta deşteaptă? Să fie călcat de o turmă de vaci?
- Ar fi mers dacă... - Ţine-ţi gura!
Nu ne vom mânji mâinile,
şi nici nu le vom da motive să ne închidă.
Utah Johnny Montana îl va elimina pe Brisco County junior pentru noi.
Utah Johnny Montana, nu?
De unde eşti, Johnny?
Ce s-a întâmplat? Pisica ţi-a mâncat limba?
Maică-sa l-a scăpat de mai multe ori, Johnny.
Arată puţin respect, idiotule!
Îmi pare rău.
E din ldaho.
- A fost foarte amuzant. - Păcat că a durat puţin.
Te vei întoarce.
În visele tale, County.
- Ai găsit ce-ţi trebuie, Bob? - Nu, nu încă.
- Ce se petrece, Brisco? - Îl voi aresta pe Olaf.
- Vin cu tine. - Nu.
Mai bine stai şi-l supraveghezi pe Bishop.
Duceţi-vă voi! Mă descurc eu cu Bishop.
În momentul acesta nu cred că poţi să te descurci cu nimic.
- Nu fi insolent cu mine, băiete. - Bine! Atunci o să mă enervez!
- De ce a trebuit să faci asta? - Pentru că te omori singur, Bob.
Poate că aşa e.
În toţi aceşti ani când tata era mereu plecat,
mi-ai fost apropiat precum un tată.
Tu eşti şeriful! Tu ai grijă de oraş să nu se destrame.
- Încă fac acest lucru! - Pe naiba! Eşti un beţivan!
Dacă tatăl meu ar fi fost în viaţă, i-ar fi fost ruşine să fie alături de tine.
Şi mie îmi este.
- Unde te duci? - Merg cu Brisco.
Trebuie să-mi iau arma de acasă.
Îţi mulţumesc, Brisco.
- Minţi! - Ba nu, iubito. Ascultă-mă!
- Nu vreau să te mai văd! - Te rog, iubito.
- Hei, care e problema? - E un mincinos, mă înşeală...
- E confuză! - Iar tu un porc!
Bine, ajunge!
Tu, stai acolo!
- Iar tu, stai dincolo! - Arestează-l!
- Pentru ce? - Infidelitate.
- Ţi-ai înşelat iubita? - Nu!
- Mincinosule! - Te rog, iubito...
Atunci, pe unde ai umblat toată noaptea?
- Nu pot să-ţi spun. - Te urăsc!
Terminaţi sau vă arestez pe amândoi.
- Ai vreo dovadă că te-a înşelat? - O femeie simte aşa ceva.
E de ajuns pentru mine.
- Cum? - Haide, băiete!
- Să vedem dacă-ţi place la răcoare. - Dar...
Niciun "dar". Adulterul se pedepseşte cu doi ani de închisoare.
Dar nu înţelegi. Tu...
Bine, bine...
Am lucrat pe timpul nopţii în grajdul lui Schroeder.
Economiseam să cumpăr...
- Să cumpăr un inel de logodnă. - Cum?
Va trebui să scorneşti ceva mai bun de-atât.
- Să mergem! - Nu, nu. Aşteaptă!
Să nu-mi spui că-l crezi.
- Vrei să fii soţia mea? - Da!
Ne vom căsători!
Începe să-mi placă slujba aceasta.
- Îţi aminteşti când a fost făcută? - Oh, da, pe 4 Iulie.
Cred că aveam 9 sau 10 ani.
Tata mereu zicea că aveai simţul umorului şi zâmbetul lui.
Ce-o să se întâmple cu tata?
Asta depinde de el.
- Am încercat totul, Brisco. - Ştiu.
Am vrut să fie mai bine.
Nimic nu mai e ca înainte.
Anumite lucruri, poate.
Da, anumite lucruri.
- Domnule! - Tată!
Nu e ceea ce crezi. Ne ţineam mâinile... mă rog...
Tată?
Bowler s-a dus să mănânce. M-am apropiat prea mult de celula lui Bishop.
Când m-am întors, m-a înjunghiat şi mi-a luat cheile.
- Nu-i nimic serios, sunt bine. - Stai liniştit şi odihneşte-te!
Nici nu se pune problema. Trebuie să-l prind.
- Annie are dreptate, Bob. - Şi eu.
Eşti rănit.
Nimic nu te scoate din beţie mai repede decât o lovitură de cuţit.
Ca să fiu sincer, demult nu m-am simţit aşa de bine.
- Aproape că te-a omorât. - Aproape m-am omorât singur, cu sticla.
Ai dreptate, Brisco. Să îmi fac datoria, asta e tot ce contează.
Mă simt pregătit acum. Gata de treabă.
Haide, ridicaţi-mă din pat!
Annie, împuşcă-l în degetul mare dacă devine dificil.
- Cum rămâne cu Bishop? - Să-l lăsăm pe Bowler să-l prindă.
- Bowler? - Da.
E ultima persoană pe care şi-ar dori-o Bishop pe urmele sale.
Este cel mai bun căutător şi vânător de recompense din Vest.
- Ceva noroc? - Nu.
Cel puţin în privinţa lui Bishop.
Dar eu am avut puţin, totuşi.
- De unde ai avut cuţitul? - Olaf.
- Fugi! - Fugi!
Jos!
- Te-am prins, Brisco! - E Olaf!
E timpul să scoatem jokerul ăsta din joc.
Doar nu o să loveşti o femeie, nu?
Cine sunteţi? Ce vreţi?
Utah Johnny Montana. Uite care-i planul.
Schimb între Cavendish şi Bishop într-o oră.
Strada principală. Să fii acolo! Lucrurile vor deveni urâte.
Deja sunt foarte urâte.
Hei, Olaf! Îţi văd casa de aici.
Renunţă!
Olaf, ai nevoie de un croitor mai bun.
- L-au prins pe tata! - Cine?
Utah Johnny Montana. Vor un schimb cu Bishop.
Utah Johnny Montana?
- Cine? - Un pistolar plătit.
- E bun? - L-a omorât pe Coop Mitchell.
- Coop Mitchell este mort? - Poate că Utah e doar în trecere.
Niciodată nu face asta.
Coop era destul de lent, ultima oară când l-am văzut.
- Ba nu era. - Poate puţin mai lent?
- Deloc. - Bowler, am destule motive de îngrijorare.
Deci, ce vei face?
- Facem schimbul. - În privinţa lui Montana!
- O să-l înfrunt. - Eşti sigur?
- Ce vreţi să fac? - Annie, ia-ţi arma.
Să mergem!
Fără grabă. Fără surprize.
Mergi ca şi cum te-ai plimba duminica.
După schimb, omoară-i pe toţi, e clar?
Clar ca sticla.
Eşti arestat.
Nu!
Asta-i pentru tapetul hidos pe care l-ai pus în sufragerie.
Bună treabă.
Vreun semn de la Montana?
Aici! Te provoacă la duel.
- S-a terminat. - Nu încă.
Utah Johnny Montana se află aici pentru că are un contract de îndeplinit.
Tu eşti contractul.
În plus, şi-a dorit dintotdeauna să se măsoare cu un County.
Foarte bine.
Oh, nu, Johnny!
Ştiam că vei învinge.
Ce ai făcut, mai exact?
I-am tras un glonţ în butoiaş şi i-a explodat camera cartuşului.
- Tipul ăsta chiar l-a omorât pe Coop Mitchell? - Nu.
Ţi-am zis asta ca să fii pus în gardă.
Recompensă de 1000 $, vin acum!
- Şeriful Cavendish? - Aici.
Sunt procurorul Breakstone.
Am venit penru un anume Bishop Brackman, acuzat de crimă.
Da, domnule.
Şi mai am şi alţii de care aţi putea fi interesat.
- Am scos-o la capăt, nu-i aşa? - Da.
Drace, tu ai făcut totul posibil.
Toată treaba a fost impresionantă, de la cap la coadă.
Mi-a adus aminte de cineva foarte apropiat.
- De tatăl meu, nu? - Nu, de mine.
Îţi mulţumesc că m-ai adus pe calea cea bună.
Bun venit acasă, Bob.
Am ştiut eu că e o idee bună să venim aici.
Ce pot să zic, Bowler, în afară de faptul că ai avut dreptate?
Vrea cineva de băut? Fac cinste. În afară de tine.
Nu, mulţumesc. Nu mai beau.
Deci, acum cred că te grăbeşti să pleci.
Păi, sunt ceva informaţii despre Bly, una în El Dorado,
dar poate să mai aştepte.
Dar nu pentru tordeauna.
Să ne gândim la ziua de azi.