Asta a intenţionat Destiny de când a intrat în sistemul solar.
Nava aia e cea mai bună şansă a noastră să ajungem acasă.
- Am terminat ? - N-o să terminăm niciodată.
N-ar fi trebuit să-l laşi pe planeta aia.
Crezi că eu nu ştiu asta ?
Toţi cred că suntem în siguranţă, că ne vor găsi din nou.
De ce aţi luat unul dintre noi prizonier ?
Nu suntem în siguranţă, nu ?
- Vin ! - Cine vine ?
Alianţa Lucian. Vin să preia Destiny.
Sfârşitul e clar dacă aşteptam.
Nu predau nava.
Chloe, ce faci aici ?
Nu ştiu cum am ajuns aici.
Poate se întâmplă ceva cu Chloe la nivel celular.
Un fel de manipulare genetică o schimbă treptat.
Ce făceaţi ?
A vrut să mă uit la nişte ecuaţii, să văd dacă le înţeleg.
- Şi ? - Nu ştiu.
Deci scaunul distruge eventualul material străin din ea,
lăsând neafectată partea umană.
Respiră iar pulsul e normal.
- A mers ? - Vom afla curând, nu ?
CLOVERDALE sezonul 2, episodul 5
Traducerea şi adaptarea SciFi Team
Cred că e chiar acolo.
Da, se vede.
Intrăm în oraş.
De unde ştii ?
E mult mai frumos decât în Kandahar, nu ?
N-aş lipsi pentru nimic în lume, frate.
Apreciez asta. Sincer.
Cloverdale !
Eu primul.
La naiba, credeam că tata o să fie aici.
Uite-i. Hei, băieţi !
Îşi revine din nou !
- T.J., dă-o jos de pe mine, te rog ! - Încearcă altceva !
Am încercat tot ce am la mine. Nu merge nimic.
Cel mai bine pentru el e să mergem mai departe.
Matthew.
Scuze !
Îmi pare rău, a apărut în faţa mea !
- Nu, sunt bine, sunt bine... - Slavă Domnului.
- Norocul tău. - Nu, nu, eu am fost de vină.
D-le Brody, nu vă faceţi griji. La vârsta asta ricoşează.
Bine.
- Hei, mai e valabilă... - Da, da, mergeţi.
Ocupăm tot drumul, băieţi.
Dacă o să ai probleme cu asigurările, Matt, am totul pe bandă.
Îmi doresc să nu fi avut, Eli.
- Tu trebuie să fii Ronald. - Scuze, el e Ron, cavalerul de onoare.
Încântat, d-le.
Spune-mi Everett. Faci parte din familie acum.
- Da, d-le. - Iar el e fratele lui Chloe, Eli.
- Frate Elijah. - Doar Eli.
Am ieşit singur din cursa pentru cavalerul de onoare
deoarece fac un film drept cadou de nuntă.
- Norocul meu. - Unde e Chloe ?
Ceva în legătură cu o rochie.
O să vă întâlniţi acasă.
Cred că sunt nerăbdător să o văd.
Cred şi eu, aproape ai fost ucis cu o zi înainte de nuntă.
Da, probabil ar fi stricat întreg weekendul, nu ?
Da, probabil, dar cum se pare că o să apuci şi ziua de mâine...
bun venit acasă, fiule.
STARGATE UNIVERSE comentarii pe www.tvblog.ro
A leşinat din nou. Îl putem muta.
O să-l poţi ajuta pe navă, nu ?
Nu putem risca să-l ducem la bord. E prea periculos.
- Ce ? - Rush are dreptate.
Ai văzut ce repede se răspândeşte organismul la contact.
- S-ar putea răspândi pe toată nava. - Nici aici nu poate sta.
- Chloe. - Gata ? Unu, doi, trei.
Te ţin eu.
Haide, haide, mişcă-ţi picioarele, Eli. Haide.
- Bine ! - Merg înainte, contactez Destiny
şi le spun să trimită medicamente.
Dacă mă grăbesc, mă întorc înainte să ajungeţi voi la poartă, bine ?
Da, bine. Du-te.
- Eli ! - Da.
Telecomanda.
Nu s-a schimbat nimic.
Matt e clar mişcat să-şi vadă iarăşi căminul.
- Ce-i asta ? - Un înlocuitor temporar pentru comentariu.
Toate documentarele bune au unul.
Mă gândesc la Kiefer Sutherland, dar eu sunt rezerva.
Ronald, fă-te confortabil. Dă-mi mie geanta.
Tu vei sta în camera lui Matthew.
Tu stai în camera mea. Eu o să iau canapeaua.
- Tu eşti cel cu logodnica. - O să fie ciudat.
De parcă asta o să te oprească.
Bine, deci... care e planul ?
Te însori, întemeiezi o familie,
îmbătrâneşti şi mori fericit.
Mă gândeam că poate...
- Ce ? - Ştiu şi eu, daţi o petrecere ?
- Eu trebuia să fac asta ? - Nu, nu. Da.
Nu, Chloe a spus că te vrea doar pentru ea diseară.
Da, a spus ceva despre primul spectacol de la Clova.
- Serios ? - Da, aşa am zis şi eu.
- Putem vedea oricând un film. - Ce e cu tine ?
Nu vrei să vezi un film cu logodnica ta ?
Ar face bine să vrea !
Cameramane. Kiefer Sutherland ar putea avea ceva de spus aici.
Îmi pare rău că n-am putut să te întâmpin.
Trena era prea lungă după ce mi-am schimbat pantofii.
Bine.
Matt, ce s-a întâmplat cu braţul tău ?
- M-a lovit o maşină. - Ce ?
- Sunt bine. - Eşti sigur ?
Iubitule, nu arăţi prea bine. Matt ?
Timpul e o problemă, am înţeles. De ce aveţi nevoie ?
Medicamentele lt Johansen.
Câte unul din fiecare, în special veninul extraterestru.
Nimic din ce a încercat până acum n-a avut efect.
- Bine, ce altceva ? - Vreau să încerc acid hidrocloric.
Avem nevoie de alcool, bandaje curate,
şi ceva cu care să putem tăia oase.
- Deci e grav. - Da.
Puneţi totul pe sania kino a lui Eli şi trimiteţi-o cât mai repede.
- Ce s-a întâmplat ? - Ai leşinat.
- Am înregistrat dacă vrei să... - Nu, mulţumesc, Eli.
- De ce naiba să leşin ? - Tocmai ai fost lovit de o maşină.
Ronald a spus că n-ai mâncat nimic.
Poftim.
- Nu, nu cred că asta-i problema, iubito. - Ascultă-mă.
Mai ai o zi.
O să fii bine, ok ? Du-te la film cu prietena ta.
Distraţi-vă. O să lăsăm luminile aprinse.
Bine ?
- N-o să-ţi placă tortul. - Ajunge cu atâtea griji pentru o zi.
Gândeşte-te la zilele ce urmează.
- Bine ? - Bine.
Bine !
Îţi aminteşti când am venit aici prima dată ?
Da.
De asta am venit aici, nu ?
Da.
E atât de frumos...
Asta e...
Ce ?
E ca un ocean de flori.
Nu ţi se pare familiar ?
- Se întinde la nesfârşit, nu ? - Da.
- Ai văzut asta ? - Da.
Priveşte.
Plecaţi de acolo.
Nu-ţi vine să alergi în picioarele goale prin ele ?
Da.
Ar fi aşa minunat.
Vrei să te relaxezi ?
Poate nu.
Îmi pare rău...
Matthew, ce e în neregulă cu tine ?
Nu-ţi aminteşti să se fi întâmplat aşa ceva, nu ?
Nu, e un film.
Nu, sunt...
Îmi pare rău... nu ştiu ce e cu mine.
Putem pleca de aici ?
Stai puţin, mi-am uitat geanta.
- Ce-a fost asta ? - N-am idee.
Pot să trag de timp o vreme, dar trebuie să-i anunţi că ajungem mai devreme.
- Mersi. - Trezeşte-te !
Trebuie să te trezeşti !
Trezeşte-te. Trebuie să te trezeşti !
Repede, să despachetăm şi să-l punem pe sanie.
- Ce-ai cerut ? - Tot ce mi-a trecut prin minte.
- Veninul a fost primul. - Bine, o să încep cu el.
- S-a întins dincolo de braţ ? - Nu, nu încă.
Bine.
Ştiu.
Ţi s-a întâmplat ceva acolo despre care vrei să vorbim ?
Nu, nu, a fost un fel de deja-vu ciudat.
Mi-a trecut.
Hei, vrei să mergem la dl Brody să mâncăm ceva ?
- Acum ? - Matthew Scott !
- Salut, d-le Volker ! - Dale, te rog.
Sunt farmacistul tău, ce naiba. Deci, te-ai întors acasă.
Pe mine nu mă anunţă nimeni.
- Ne căsătorim în weekend. - Corect.
Da, am auzit ceva despre asta.
Asta trebuie să fie...
- Chiar e. - Da, pun pariu.
Cred şi eu. Bun, bun... deci...
Ce puneţi la cale ?
Mergem la Brody's, dar nu cred că au deschis încă.
Să vedem. Nu, nicio problemă.
Adam ! Salut, ghici peste cine am dat ?
Matthew Scott şi...
Aşa e. Ascultă, se întrebau dacă...
Tocmai ai deschis. Perfect.
Păi, ne vedem în câteva minute... adică ei...
ei te văd. Bun.
Sunt toţi acolo.
Tot personalul.
Chelnerii şi...
Deci...
Puteţi merge.
- O noapte liniştită ? - Nu, locul e înţesat.
- Toţi se ascund. - Ce ?
Surpriză !
Mare pacoste eşti.
N-ai putut să stai la un afurisit de film ?
Aproape am distrus totul, nu ? Dl. Volker trăgea de timp.
- Ce idiot sunt ! - Da, eşti, dar eu mi-am terminat treaba.
Te-am livrat la petrecerea burlacilor.
- Mai bine mai devreme decât deloc. - Bună treabă.
- Dacă e mahmur mâine dimineaţă... - Nu, nu, ne ocupăm noi.
Totul e... n-ai de ce să-ţi faci griji.
Ascultă, dacă nu eşti mahmur, voi fi foarte dezamăgit.
Un toast pentru fiul meu, pentru băiatul meu care se însoară !
- Asta pentru ce e ? - Să sperăm că va atenua durerea.
Încă se întinde către noi.
Probabil urmează vibraţiile paşilor noştri.
- Ceva ? - Veninul n-a avut niciun efect.
- Dezamăgitor. - Nici măcar n-a reacţionat la acid.
Am încercat tot ce ai adus. De parcă ar fi indestructibil.
Ştii ce ai de făcut.
Nu. Nu.
- Ştiu că e extrem... - Nu, el n-ar fi vrut asta.
Orice persoană raţională şi-ar da un membru dacă astfel şi-ar salva viaţa.
Dacă aşteptăm prea mult şi se împrăştie şi în restul corpului ?
Chestiile alea încă vin.
Cele mai apropiate sunt dincolo de copacii ăia.
Asta ne dă cam 15 minute.
- Zece. - E destul timp ?
Nu. Aproape am ajuns la poartă. O facem acolo.
Bună.
Brody !
Brody, Brody, ce... ce e asta ? Ce-i cu muzica asta ?
- Ce e cu ea ? - Ce e cu ea ?
Sună ca un animal muribund.
Cavalerul de onoare alege muzica.
- Eu sunt ăla. - El e ?
Asta e vina ta ?
D-le, mi s-a spus om bun, om încăpăţânat...
- Om furios... - Hei.
Dar niciodată n-am fost numit cavaler de onoare
până acum, nu ?
Dar mire... "Mire." Ce e asta ?
O, Doamne, eu sunt ăla...
- Ultima comandă, băieţi ! - E, haide, Vaness.
- Noaptea de-abia a început. - Continuă să aduci.
Tu eşti tăiat de la porţie.
Nu e prima dată când mi-ai spus asta, dacă înţelegi ce vreau să spun.
Să nu uităm cine pe cine a părăsit.
Un moment jenant cu fosta lui Matt...
Flirtezi cu mine cu o zi înainte de nuntă ?
Mai am încă 19 ore de libertate.
Bine. Atunci să mergem.
Chiar acum.
Mergem undeva şi nu ne mai întoarcem.
Haide, Vanessa. Eu... eu doar glumeam.
Da. Aşa credeam şi eu.
Şterge asta.
Bine, în regulă.
Doar nu intenţionaţi să conduceţi, nu ?
Acum nu.
Ce naiba, Everett, mâine e o zi importantă.
Da, da. Adevărat. Îl ţii ?
Da, îl ţin eu.
Suntem arestaţi ?
E doar o plimbare către casă. Îi poţi spune cadou de nuntă.
- Şi cum a fost acolo ? - Plictisitor.
Vrea să spună că n-am prins acţiune.
- Şi ce e rău cu asta ? - Ce e rău cu asta ?
E o irosire a abilităţilor.
Eşti chiar atât de bun ?
Nu mă înţelege greşit, sergent,
dat tipii ca tine sfârşesc de obicei ucişi.
Tipii ca mine ?
David, de ce vrei mereu să porneşti o ceartă ?
- E o conversaţie... - Voi vă întrebaţi vreodată ce e real ?
Pentru că... de când am ajuns acasă,
mă tot gândesc că sunt altcineva.
- De parcă... nu sunt eu. - Alcoolul are efectul ăsta.
- Nu, eu nu prea beau. - Văd.
- Chloe o să mă ucidă. - O să-i treacă.
- Culcă-te, bine ? - Da, haide, închide ochii.
Dar, îmi pare rău să-ţi spun asta, când te vei trezi,
o să te simţi vinovat pentru lucrurile pe care le-ai făcut sau spus.
O parte nici nu ţi le vei aminti.
Va fi ca o ceaţă, şi te vei întreba
dacă o să te mai simţi vreodată ca persoana care ai fost.
- Matthew ? - Cred că a leşinat.
Sper. Nu vreau să se trezească în mijlocul procedurii.
- Trebuie să-l ţineţi nemişcat. - O, Doamne, nu pot privi...
Nu trebuie. Ţine-i picioarele.
Ţine bine.
Îi ţii braţul ?
Ai mai făcut asta ?
Nu.
Gata ?
- Stai, stai, opreşte. - Ce ?
- Priviţi culoarea. - E în sângele lui.
N-are rost să-l dezmembrăm. Nu dacă s-a răspândit intern.
Fir-ar !
Deci, ce facem acum ?
Avem trei ore înainte ca nava să intre în ZSL...
- Nu, sergent... - Aşa că să încercăm.
- Nu e... - Putem învinge.
Ăsta e un inamic cu care nu te poţi lupta.
Priveşte-mă.
- Trei ore. Atât avem... - Nu chiar.
Vrea să spună că vom fi invadaţi de organism în mai puţin de o oră, Greer.
- Sunt alte planete în zonă ? - Una, dar e blocată.
Cred că e mai periculos decât aici.
- Formează pe navă. - Nu-l putem duce înapoi.
- Am mai discutat deja... - Ştiu asta !
Am nevoie de nişte lucruri.
Matt ?
De ce ai băut atât de mult ?
Nu asta trebuie să faci la o petrecere a burlacilor ?
De asta faci ce faci, pentru că trebuie ?
Uneori.
De asta te însori ?
Ce ? Nu !
De ce spui asta ?
Deci nu te întorci de la război
să te însori cu iubita ta din liceu pentru că aşa trebuie ?
Pentru că tu crezi că aşa trebuie să faci ?
Ar trebui să ştii răspunsul mai repede de atât, Matt...
Chloe, nu e corect. Creierul meu nu funcţionează.
Ar face bine să înceapă. Asta e ziua nunţii.
Trebuie să vorbeşti cu judecătorul de pace la ora 10 despre jurămintele noastre...
- Ştiu. - Trebuie să-ţi iei costumul.
Ştiu. Chloe...
Chiar trebuie să merg la toaletă.
Deci excludem carantina ?
Nu depinde de mine să exclud ceva,
dar trebuie să luăm în calcul posibilitatea
ca infecţia lt Scott e modul prin care se reproduce organismul.
- S-a răspândit deja în sângele lui. - Trebuie să existe precauţiuni.
Împotriva a ce ?
Nu ştim care e următorul stadiu al infecţiei.
Chiar dacă reuşim să-l mutăm din camera porţii în carantină,
e doar o problemă de timp până când zona infectată plesneşte
şi eliberează spori microscopici în aerul navei.
Trebuie doar să inspirăm, şi ceea ce i se întâmplă lui Scott
ni se poate întâmpla tuturor, din interior către exterior.
Da, dar nu ştii sigur.
Trebuie să presupunem că acea chestie l-a infectat pe Scott pentru a se răspândi.
Într-un fel sau altul. Aşa acţionează organismele agresive, virulente.
Nu-l putem invita la bord.
- Bine. - Uitaţi ce...
- Vă rog, nu puneţi asta asupra mea. - N-o fac.
Pentru că e unul din cei mai agreabili de pe navă,
şi n-aş vrea să fiu cea care...
Lisa, e decizia mea.
Săpaţi cât de adânc puteţi. Apoi baricadaţi.
Nu trebuie să arate bine, doar grăbiţi-vă !
În afara acestui perimetru... e zona de război.
Trebuie să păstrăm poarta trei ore.
Sergent, trimitem un kino, să vedem dacă aflăm ceva.
NICHOLAS RUSH judecător de pace
- Da ? - Salut. Sunt Matt Scott.
Ne căsătorim diseară ? Adică eu şi prietena mea.
Am înţeles. Intră.
Cred că vrem să mergem cu cele obişnuite.
- Obişnuite ? - Jurămintele de cununie.
- Ştiţi, "Iubiţi credincioşi..." - Ştiu ce sunt jurămintele de cununie.
Îmi pare rău... nu sunt 100% aici.
Deci...
cărui fapt îi datorăm prezenţa ta parţială ?
Ai îndoieli în legătură cu ceea ce urmează ?
Ce... vreţi să spuneţi în legătură cu nunta cu Chloe ?
Nu, nu, o iubesc.
Sunt doar puţin mahmur.
Aşa tată, aşa fiu.
Tatăl meu e un mare om.
Oricum, am vorbit despre asta, eu şi Chloe,
şi ne-am hotărât asupra jurămintelor obişnuite.
Sunt bune.
Jurămintele tradiţionale să fie.
Trebuie să mai discutăm despre ceva ?
Nu ştiu. Trebuie ?
Am avut sentimentul ăsta.
- Nu ştiu cum să-l descriu... - Ceva nu e în ordine.
Da, da. Categoric ceva nu e în regulă, şi...
Sincer să vă spun, cred... cred că...
cred că-mi pierd minţile.
- Ai discutat cu tatăl tău ? - De câte ori încerc să spun ceva,
îmi spune că totul e grozav, că ar trebui să fiu fericit.
- Înţeleptul sfat al unui mare om. - Dar o văd în ochii lui.
Mi-e frică.
Ştii, nu sunt un mare om, Matthew,
dar îţi pot spune că acea frică,
e unul din acele lucruri din această lume
care dovedeşte fără îndoială
că eşti cu adevărat în viaţă.
Iar eu îţi pot spune că trăieşti până vei muri.
Şi vei muri, Matthew.
Toţi vom muri,
în cele din urmă.
Da.
Deci, la ora 7:00 atunci ?
Treaba cu "Iubiţi credincioşi."
Voi fi acolo.
100%, te rog.
Ceea ce vedem deasupra pământului
trebuie să fie o fracţiune a întregului organism.
Restul trebuie să fie ca o enormă rădăcină
care se extinde sub formă de flori,
latentă până când prada ei se apropie suficient pentru a fi înţepată
şi supravieţuieşte suficient pentru a împrăştia sporii.
Nici nu vreau să mă gândesc ce ar face la bordul navei.
Ce crezi că e, plantă, animal ?
Poate are proprietăţile ambelor, precum coralul,
doar că rata de creştere sfidează legile termodinamicii.
Se răspândeşte la contact şi a rezistat la fiecare substanţă încercată de T.J.
Să sperăm că arde.
Rafale scurte, d-lor.
Rafale scurte.
T.J., treci pe canalul 2.
Da, d-le.
Eşti sigură că lt Scott e singurul infectat ?
- Da, destul de sigură. - Trebuie să fii al naibii de sigură.
Vreau să trimiţi personalul necombatant înapoi pe navă.
Ultimul lucru care ne trebuie e haos în ultimul minut.
- Înţeles, d-le. - T.J., inclusiv tu.
D-le, aş vrea să mai încerc...
Nu mă face să vin după tine.
Nu sunt dispus să vă pierd pe amândoi. Young, terminat.
Moare, nu ?
Cât timp ?
Nu ştiu.
E puternic, deci probabil mai mult decât putem sta noi.
Nu, nu-l părăsesc.
Chloe, am primit ordine să-i trimit pe toţi pe navă, mai puţin echipa lui Greer.
- Tamara, am dreptul să rămân. - Nu, n-ai !
Nu plec !
Chloe.
O, Doamne.
Se pare că n-a atins pielea.
Cum a ajuns acolo ?
Poate când a tăiat Matt chestia aia.
Poate a fost o picătură microscopică.
A crescut prin material. E un miracol că n-ai fost infectată.
Greer !
Aici.
Glumeşti.
Ascultaţi ! Cei care nu sunt în echipa serg. Greer merg înapoi prin poartă.
Fiecare trebuie verificat de urme ale organismului
de altă persoană înainte să plece !
Fiţi atenţi. Folosiţi sistemul perechilor, bine ?
Eli, şi tu.
M-am verificat la fiecare 30 de secunde.
Lasă-mă un minut, bine ?
La naiba, ce bine arătăm.
Vorbeşti tu sau Kiefer ?
Cred că dl Sutherland ar fi de acord.
Se potrivesc.
Faţa îţi radiază de entuziasm.
Da, tu mi-ai făcut asta. Du-te şi schimbă-te.
Ascultă, Matt. Nu pot să nu observ că te frământă ceva.
- În afară de mahmureală. - Sunt bine.
Vreau să spun că ne cunoaştem de mult timp,
şi îmi dau seama când ceva...
Ce, crezi că mă cunoşti ?
Nu eşti atât de profund.
Nimeni din cei care te cunosc
nu se gândesc la tine ca la un tip fidel.
Asta nu e o critică, bine ? Ăsta... eşti tu.
Dacă ai îndoieli, cred că...
Ascultă, o să mă însor cu Chloe şi o să facem şase copii,
o să cumpărăm o casă pe strada tatălui meu,
o vom renova împreună, vom juca leapşa cu copiii pe peluză
şi vom merge la Brody's în fiecare vineri seara. Poţi înregistra totul.
În primul rând, ar însemna o grămadă de casete.
Iar în al doilea rând,
cred că nici tu nu crezi asta.
Am terminat ?
Dacă... dacă mă auzi,
vreau să ştii că nimeni nu renunţă la tine.
Ar trebui să-i vezi faţa lui Greer.
Omul nu ia prizonieri.
Ai face bine să continui să lupţi şi tu.
- Eli ! - Bine ?
- Eli. - Am cerut un amărât de minut.
Unde e Chloe ?
- Chloe ? - Chloe !
Chloe !
Ce s-a întâmplat ?
- Acum trebuie să rămân. - N-ai făcut-o, nu ?
N-a fost aşa greu. Nici măcar nu doare aşa mult...
Chloe, de ce ai făcut asta ?
Nu voiau să mă lase să rămân.
- Acum n-au încotro. - Dar nu te mai poţi întoarce !
S-a hotărât deja.
Îmi pare rău, Eli, dar a trebuit s-o fac.
Mergi să te verifice cineva.
Bună. Sunt Tamara, paramedic.
Prietenii tăi au sunat la 112.
- De ce ? - Eşti la podea, omule.
De ce ?
Leşinul poate avea multe cauze, dar n-ai febră.
- A fost lovit de o maşină ieri. - Nu, nu-l asculta.
A fost nimic.
Am băut prea mult aseară.
- Nivelul electroliţilor ar putea fi scăzut. - Grozav, asta să fie.
Pentru orice eventualitate, o să-l iau la spital...
Nu, nu, nu, mă însor diseară,
şi o să fiu acolo chiar dacă vor trebui să mă sprijine cu un băţ.
Norocoasă fată.
- Adică voi fi bine. - Cum vrei.
Fă-mi o favoare şi mănâncă nişte supă de pui sau ceva, bine ?
Nu le place asta. Haideţi !
Ce ziceţi de asta ? Vreţi o porţie ?
Dar de asta ?
Pa.
Chloe.
Înainte să plec, spune-mi că n-ai făcut-o ca să-i ţii de urât unui băiat pe moarte.
Organismul a ajuns pe hainele mele.
Ştiu că mi-a atins pielea.
Ar fi trebuit să fiu infectată, dar n-am fost.
Aşa că te-ai hotărât să testezi dacă eşti imună.
- Şi ? - Nu doare.
Matt era deja în agonie.
Lt. Johansen.
- David. - Salut.
- Mersi că ai venit. - N-aş fi lipsit pentru nimic.
- Ce face băiatul tău ? - Fantastic.
E alb precum figurina de pe tort, dar e din cauza emoţiilor.
- Felicitări. - Mulţumesc.
E adevărat, aproape l-am ucis ieri.
Am dat peste el.
Ţi-am spus să ţii chestia aia departe de mine.
Înainte de ceremonie, Matt savurează un bol de supă în compania celui mai bun prieten.
- Tatăl meu a ajuns ? - Socializează.
Bun. Filmeaz-o pe Chloe când intră.
Corect.
Hei...
Putem face asta în altă zi.
Aici era. Ce mai face băiatul meu ?
Eşti gata ?
Nu.
- Ce vrei să spui ? - Adică nu ştiu dacă o pot face.
Dacă nu merge ? Dacă e greşit ?
- Dacă o rănesc ? - N-ai face niciodată aşa ceva.
Suntem atât de diferiţi.
Ne poţi lăsa o secundă ?
Hei...
Ce vrei de la mine ?
Spune-mi ce ar trebui să fac.
Crezi că... crezi că eu ştiu ?
Te rog, tată.
Trezeşte-te.
Sângele tău pare normal.
Nu, nu e normal. M-au schimbat.
- Ai spus că scaunul a vindecat-o. - Evident, a recidivat.
Ideea e că orice i-au făcut, i-a dat imunitate la acest organism.
Uite. Uite, deja mă vindec.
O transfuzie cu sângele lui Chloe i-ar putea salva viaţa.
Şi i-ar transmite orice i-au făcut extratereştrii ei şi lui.
Eu cred că e un târg pe care ar fi dispus să-l facă, nu ?
Iubiţi credincioşi,
ne-am adunat aici, în faţa tuturor,
pentru a uni acest bărbat şi această femeie
în căsătorie.
În căsătorie nu se intră nechibzuit sau cu uşurinţă,
ci respectuos, discret,
cu bună ştiinţă şi solemn.
Căsătoria e unirea soţului şi soţiei cu inima, corpul şi mintea.
E spre bucuria amândoura
şi pentru ajutorul şi confortul oferit fiecăruia
la bine şi la rău.
Prin această uniune, Matthew şi Chloe fac un angajament
să-şi îmbrăţişeze visele,
să-şi împlinească speranţele,
şi să accepte defectele celuilalt.
Ne aflăm astăzi aici, pentru a fi martorii acestui moment
ce marchează sărbătorirea iubirii şi angajamentului
cu care acest bărbat şi această femeie îşi încep viaţa împreună.
Dacă cineva poate spune
un motiv pentru care nu pot fi uniţi,
să vorbească acum sau tacă pentru totdeauna.
Afurisitele astea nu vor să ardă. Rămân fără combustibil.
Pulsul lui se întăreşte. Mai am nevoie de puţin timp.
Nu ţi-l pot da !
Te rog ! Ştiu că funcţionează !
Sergent, ultima dacă când am format, ai văzut cum au reacţionat ?
Va trebui să formăm continuu.
- Ne-ar putea câştiga timpul necesar. - Nu nouă. Doar mie.
Rampa asta se va aglomera. Vreau ca voi doi să plecaţi.
- Sergent... - Plecaţi, plecaţi !
Plecaţi, hai !
Matthew, o iei pe Chloe de soţie ?
O vei iubi, alina,
onora şi îngriji, în vremuri de boală şi sănătate,
în bunăstare şi sărăcie,
la bine şi la rău,
la bucurie şi tristeţe, şi lăsându-i pe ceilalţi,
te vei păstra doar pentru ea,
cât veţi trăi amândoi ?
E conştient.
- Ce naiba se întâmplă ? - Stai jos !
- Doamne, braţul lui ! - Eşti bine ?
Da, dar...
Haide.
Să mergem !
Suntem bine, suntem bine.
- Bun venit acasă, fiule. - Mulţumesc, d-le.
- Nu ştiu cum au făcut-o, dar... - Din nefericire, eu ştiu.
Voi trei veţi trece prin decontaminare imediat.
Da, d-le.
Cât despre voi doi,
veţi fi puşi în carantină pe termen nelimitat,
până voi decide ce să fac cu voi.
D-le ?
O las pe d-ra Armstrong să-ţi explice.
Traducerea şi adaptarea SciFi Team
Transcript www.addic7ed.com