Uită-te la "Heidi" (Montag) şi la "Spencer" (Pratt).
Cineva nu-i mulţumit de interiorul noului său BMW seria 7.
Un tip fuge. Hoţ de buzunare?
I-ai pierdut urma.
Încearcă în parcare. Acolo.
Frank, avem o problemă la nivelul B. Doi bărbaţi.
Mă duc.
- Nu-i văd. - Poate au urcat.
Dumnezeule!
Frank, care-i situaţia?
NCIS LOS ANGELES Sezonul 2 Episodul 4 Livrare specială
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri www.addic7ed.com
Haine.
- Asta nu-i niciodată o idee bună. - De ce?
Ţi-a adus vreodată haine un prieten sau o rudă?
- Sigur nu au adus haine. - Bijuterii. Astea-s speciale.
Trimit un mesaj de apropiere între doi oameni.
Cui nu-i place apropierea? Mai ales cea "intimă".
- Despre ce vorbim? - Probabil că nu despre bijuterii.
- Mă ajută cineva? - E ziua lui Hetty.
În fiecare an e la fel. Nu vrea cadouri, nici petrecere.
Şi voi îi daţi an de an cadouri şi îi organizaţi o petrecere?
- Sigur. - Şi dacă ea chiar nu vrea?
Dar dacă spune că nu vrea şi de fapt şi le doreşte?
- Ar fi jignită de nu le-ar primi? - Exact.
Pe de altă parte, ar fi furioasă dacă ea chiar nu şi le-ar dori.
Exact.
Haide, G. O cunoşti pe Hetty mai bine decât oricine.
- Zilele de naştere sunt complicate. - La fel e şi Hetty.
Îmi pare rău, băieţi.
- Ce ziceţi de haine? - Da.
Nell e aici de mai puţin de-o săptămână şi deja ne fluieră?
Eric nu e prea fericit.
Să nu-şi facă griji. În curând îşi va vedea de drum, ca toţi ceilalţi.
- Pentru că... - Unul dintre misterele lui Hetty.
Analiştii, cumva, o scot din sărite.
Caporalul Thomas Porter, cu baza la Camp Pendleton.
Paznicul i-a descoperit cadavrul. Era în...
Parcarea de la Beverly Hills Rodeo Collection.
Un mini-mall al celor bogaţi şi celebri.
Mâna i-a fost tăiată de la încheietură. A dispărut.
Mai are însă ceasul, cheile maşinii şi portofelul plin de bani...
Bani gheaţă şi cărţi de credit.
Poliţia din Beverly Hills analizează probele.
- Deci motivul n-a fost jaful? - De ce noi, Hetty?
Caporalul Porter era funcţionar în biroul G-2 de la Camp Pendelton.
Toţi cei din birou au acces la informaţii de maximă securitate.
Chiar şi funcţionarii.
Ajungeam şi la asta, dră Jones. Dar mulţumesc.
Directorul Vance vrea să dăm atenţie specială morţii caporalului.
Asiguraţi-vă că nu am fost compromişi.
Poliţia a fost de acord ca noi să conducem ancheta.
Avem înregistrări ale camerelor de securitate?
Paznicii l-au văzut pe un bărbat care poate fi ucigaşul,
iar puţin după aceea el şi alt bărbat se luptau în garaj,
cu câteva minute înainte să fie găsit cadavrul lui Porter.
Se petrece prea repede ca să vedem ceva util.
- I-a luat mâna cu un motiv. - Porter lucra la Informaţii.
Poate amprentele lui îi dădeau acces la materiale secrete.
E foarte posibil.
Ce mai ştim în afară de specialitatea lui Porter?
Că era necăsătorit. Locuia la bază.
S-a înrolat în urmă cu patru ani, vine din Orange County.
S-a întors din Irak în urmă cu câteva săptămâni.
Cazierul civil şi cel militar sunt curate.
Comandantul său încearcă să afle dacă lipsesc materiale secrete.
Poliţia a vorbit la telefon cu personalul bazei,
descoperind doi oameni cu care ar merita să vorbim.
Soldatul fruntaş James Winston făcea parte din unitatea lui.
Se întâmpla ceva ciudat între ei.
Şi caporalul Andrew Peterson, cel mai bun prieten al lui Porter.
Lucrează la parcul auto.
Deeks, Kensi, lucraţi cu criminaliştii poliţiei.
Am înţeles că-ţi place ceaiul?
"O ceaşcă de ceai poate îndepărta orice problemă, oricât de gravă."
- Soldat fruntaş James Winston? - Da, dle.
Ai fost coordonator de joc în liceu?
Liceul La Habra. Campionii oraşului în 2006.
Crezi că ai lovi mai tare de-ar avea poza caporalului Porter?
NCIS?
- Îl plăceam pe Tommy. - După comandant, aveaţi probleme.
- Aşa-i. Mi-era dator. - Cu cât?
Cu câteva mii.
- Mult, pentru un soldat fruntaş. - Nu destul cât să ucizi.
Eram supărat că nu mi-i dădea mai repede înapoi. Nu neg, dar...
Se mai împrumutase de la mine şi mereu a fost parolist.
A zis că are o învârteală, că nu va mai dura mult.
- Ce învârteală? - O afacere bănoasă. Era încântat.
- Unde erai în ziua când a fost ucis? - În camera mea din cazarmă.
Poate cineva să confirme?
Doar patul şi buda. Băusem cam mult cu o seară înainte.
- Se poate? - Te rog. Dă tot ce poţi.
Mulţumesc.
Eram fundaş. Unul al naibii de bun.
- Dar voiai să fii coordonator. - Oricine vrea asta.
Ei sunt vedetele. Se aleg cu gloria, cu aplauzele...
- Cu fetele. - Da, şi cu asta.
Bine, mulţumesc.
A venit raportul analizelor din partea poliţiei.
Caporalul Porter a murit în urma pierderii masive de sânge
după ce i-au fost tăiate jugulara şi carotida.
Tăierea gâtului şi amputarea mâinii au fost făcute, citez:
"De o lamă foarte ascuţită, cu lungime de 18-30 cm."
Asta descrie orice cuţit militar model KA-BAR.
Asta descrie orice cuţit, inclusiv cele pentru sushi, de la mall.
Sugerezi că un bucătar de sushi l-a ucis pe caporalul Porter?
Sushi Omakase e înşelător, Kensi.
- Pentru că dacă... - Da, am înţeles, bine?
- Nu te cred. - Mulţumesc.
- Nu, ca să fie clar... - Am înţeles.
- "Recomandarea bucătarului"... - În regulă.
Cât de bine îl cunoşteai pe Porter, caporale Peterson?
M-am înţeles bine cu Tom din ziua când ne-am cunoscut.
Eram singurii care jucam fotbal. Din cel adevărat.
Fotbal european.
Da, ţinea cu Manchester United. Eu ţin cu Arsenal.
Orice om sănătos îi urăşte pe "Diavolii Roşii",
dar eu îl plăceam pentru că era fan al acestui sport.
Voi habar n-aveţi, normal. Foarte puţini americani au habar.
Poate doar din patru în patru ani, când începe Cupa Mondială.
Atunci toţi se prefac că le pasă.
Ai idee cine ar fi vrut să-ţi ucidă prietenul?
Era un tip de treabă. Cred că Diane e devastată.
- Diane? - Prietena lui. Diane Farley.
Lucrează la Easy Mart. Voiau să se căsătorească, dar...
- Dar ce? - Ea credea că o înşeală.
Nu ştiu de ce. Era înnebunit după fata aia.
În parcare sunt patru camere de supraveghere.
- Să începem cu cea de lângă... - Intrare.
Vom vedea tot, începând cu o oră înainte să fie găsit cadavrul.
- Caporalul Porter avea... - Un Nissan gri.
- Uite. - Momentul intrării: 14:25.
Cu şapte minute înainte ca paznicul să-i descopere cadavrul.
- Poate îl găsim şi pe una... - Din celelalte camere.
E vreo problemă între noi?
N-aş numi-o "problemă". Mai degrabă... "situaţie".
Poate că e o problemă.
- Pentru că sunt nouă. - Nu. Pentru că...
- Îţi completez propoziţiile? - Da.
Probabil pentru că sufăr de o tulburare a atenţiei
şi nu mă pot controla în preajma bărbaţilor pe care îi admir.
Ştiu despre asta, mă tratez şi sper să reuşesc să mă controlez.
- Mă admiri? - Opreşte. Opreşte înregistrarea.
- Cel care i-a tăiat mâna... - Voia ce se afla în servieta aia.
Da.
Cătuşe standard Smith & Wesson, seria 100. 25$ pe Internet.
Nu se leagă. Cu un cleşte le putea tăia foarte uşor.
Nici servieta nu are nimic deosebit.
- Întrebarea de 64,000$ este... - Ce e în servietă?
Ar putea fi orice.
Probabil că sunt materiale secrete din unitatea G-2.
Sunt la jumătate cu verificarea şi nu au găsit nimic compromis.
Droguri, obligaţiuni la purtător, garanţii, bijuterii.
Cel mai simplu: banii.
Eric a zis că în conturile lui nu sunt mişcări ciudate.
Dar banii gheaţă nu ajung niciodată la bancă.
Dacă erau bani murdari, nu voia să lase vreo urmă.
Poate venise ca să îi cheltuie.
Caporalul Peterson a zis că voia să se însoare.
Un inel de logodnă de la Tiffany's?
Nici nu ştiţi cât înseamnă cutiuţa aia albastră pentru o fată.
Ba da.
Hetty găteşte?
Dacă o face, foloseşte o oală din Singapore,
o lingură de la şamanul ei şi-o carte de bucate în swahili.
- Mie îmi place pizza semipreparată. - Cred că femeile te plac mult.
Contează ce vin alegi.
- Diane? - Vă pot ajuta cu ceva?
Am putea vorbi undeva?
Dacă plec, îmi vor tăia din salariu şi cum nu eram măritată cu Tom,
n-am dreptul la concediu de doliu.
- Aţi aflat cine a făcut-o? - Nu încă.
Speram că ne poţi ajuta.
Este şefa mea.
Deeks, văd o oală cu presiune în viitorul tău.
- Deeks. - Aşa-i. Oală cu presiune.
- Bună. Vindeţi oale cu presiune? - Sigur că da.
Tom avea vreo problemă?
Nu... din ce ştiu eu. Era un tip minunat.
Sunt sigur. Dar cineva l-a ucis. Trebuie să fi avut un motiv, Diane.
- S-a întors schimbat din Irak. - Cum adică?
Vorbea despre maşini sport, TV cu plasmă, ceasuri scumpe...
- Tu te gândeai la nuntă. - Da.
Da, ne uitam la inele. Chiar găsisem unul.
Era simplu, cu un diamant micuţ, dar... îmi plăcea cu adevărat.
Dar el a zis că nu e suficient de mare.
Poate din vinovăţie. Te înşela?
Lui Tom îi plăcea să flirteze. Aşa era el.
Dar eu eram geloasă.
Ce proastă... Ce proastă.
Obiectele din maşina lui Porter.
O chitanţă de la o benzinărie din Orange County,
din dimineaţa zilei când a murit.
40$ pentru benzină şi 1,50$ pentru Ultra-Trank?
Ultra e o băutură din ierburi care te ajută să te relaxezi.
Trank ar trebui să te calmeze.
- Trank, ca în... - "Tranchilizante".
Te pricepi. Scuze, sarcasm pe fond nervos.
E alt defect ale meu. Am multe, dar mi le ştiu. Asta-i bine.
Ştii că mi-ai completat propoziţia? Încă n-aş zice că e o problemă.
Uite însă ce nu se potriveşte.
Dimineaţa ai dori efectul opus celui al băuturii Trank
dacă pleci la drum în zori de zi.
Dacă nu pui la cale ceva care îţi dă mari emoţii.
Foarte bine. Spus cu sinceritate.
O chitanţă de bancomat de la aceeaşi benzinărie.
A scos 60$.
Nu scoţi bani dacă ai o servietă doldora de ei.
Chitanţe de parcare.
Una de la Rodeo Collection, alta de la United Parking, în centru.
- De când? - De acum două zile.
Asta înseamnă două drumuri în LA, în ultimele 48 de ore.
- Unde e garajul din centru? - În California Jewelry Mart.
200 de magazine angro rupte din Rai, G.
Marfa ajunge mai ales la comercianţii cu amănuntul,
dar multe magazine o vând direct.
Porter era aici ori pentru a scăpa de banii din servietă...
Ori ca să cumpere ceva la reducere cu aceiaşi bani.
Jewelry Mart, pe scurt.
Prietena lui a zis că era cam mână spartă.
N-ar fi condus 150 km până la Jewelry Mart după chilipiruri.
Întrebarea este ce vindea el şi cui?
- Crezi că l-ar folosi? - Lui Hetty îi plac scrisorile.
- E exotic. - Frumos, nu-i aşa?
Din Bengal, în India Orientală, de prin 1940.
- Cât costă? - 14,000.
- Nu rupii? - Nu rupii.
L-ai văzut pe tipul ăsta?
Să schimbăm abordarea.
De-ai vrea să vinzi ceva ilegal, la cine te-ai duce, pe aici?
La Jacob Rosen, etajul al treilea.
- 10:15. Ia prânzul cam devreme. - Panoul de securitate nu e aprins.
Nu laşi un magazin cu bijuterii fără să porneşti alarma.
Dle Rosen?
Mulţumesc.
Tipul cu cuţitul pentru deschis scrisori avea dreptate.
Jacob Rosen era omul potrivit dacă vindeai lucruri dubioase.
Găsea cumpărători, în schimbul unui comision.
Mâna, Sam.
Ştiu. Cel care i-a tăiat-o lui Rosen nu a luat-o, ca pe a lui Porter.
- De ce? - Nu a avut nevoie.
- Nu era legată de o servietă. - Atunci de ce a tăiat-o?
- Ca să trimită un mesaj? - Poate.
Poliţia e chiar înţelegătoare.
Deoarece crima are legătură cu ancheta noastră,
sunt de acord să luăm tot ce ne trebuie de la locul crimei.
Nu cred că e vorba despre "înţelegere", Sam.
- Sunt supraaglomeraţi? - Jacob Rosen era "de şcoală veche".
- Nu avea computer? - Nu avea computer.
În epoca noastră, de ce ai scrie ceva de mână în afară de semnătură?
- E ilogic. - E ridicol.
Cu ce-am greşit să strâng un grup fără respect pentru scris?
Până şi înregistrările contabile
înseamnă mai mult pentru cel care le scrie
şi, prin urmare, pentru cel care le citeşte.
- Nu pricep. - Din păcate, Hetty, nici noi.
Poate că nu.
Făcea afaceri regulate cu cel puţin patru bijuterii de pe Rodeo Drive.
I-am verificat pe angajaţii şi pe patronii bijuteriilor.
- Nu păreau importanţi... - Cu excepţia unuia.
Aziz Anshiri, musulman credincios şi proprietar al magazinului
Anshiri Jewelry din Brighton Way.
Era important în timpul regimului lui Saddam Hussein,
efectuând lucrări pentru familia prezidenţială.
Cât caporalul Porter a stat în Irak,
comandantul său a fost acuzat că a furat dintr-o casă din Bagdad.
Şi nu orice: bijuterii străvechi furate de la Muzeul Naţional,
în timpul invaziei noastre din 2003.
Porter a fost chestionat dar fără a fi suspect.
Muzeul Naţional găzduia nişte comori inestimabile
din Babilon şi din Mesopotamia.
Armata nu l-a bombardat, dar nici nu l-a păzit,
iar când angajaţii au fugit, irakienii l-au jefuit.
N-a fost un moment prea glorios pentru noi.
Mai mult de jumătate din articole sunt în continuare dispărute.
Iar Jacob Rosen l-a sunat pe Aziz Anshiri acum câteva zile.
Poate că Porter a urmat exemplul comandantului său.
A furat din Irak ceva dispărut din muzeu şi l-a dus acasă.
Doar că el nu a fost prins.
Iar Jacob Rosen i-a făcut legătura cu Anshiri
şi Porter a încercat să-i vândă acestuia obiectul.
Anshiri, musulman credincios şi prieten cu Saddam, l-a ucis.
De ce i-a tăiat mâna?
Probabil că Porter avea asupra lui cheia cătuşelor.
Tăierea unui membru cere timp şi se face multă mizerie.
E o interpretare strictă a legii Sharia.
Hoţilor li se taie mâna.
Pentru Anshiri, Jacob Rosen era la fel de rău ca Porter.
L-a ucis şi i-a tăiat şi mâna.
- Poate vrea să demonstreze ceva. - E o teorie bună, dar doar atât.
Trebuie să ne apropiem de Anshiri...
să aflăm dacă e interesat de bijuteriile vechi.
Acesta este Rolexul serie M, Milgauss Green.
Cu carcasă Faraday şi ramă din oţel de 40 mm.
Se zvoneşte că ar deveni cel mai colecţionat ceas Rolex.
Scoate gaz otrăvitor sau ceva mişto?
Dacă îl zgârii, îl cumperi.
Şi, dnă Blye,
sperăm ca încheietura ta să-l impresioneze pe dl Anshiri.
Din Babilon.
Expus la Muzeul Naţional din Bagdad până la invazia SUA.
Cum ai...
Iată fericitul cuplu.
Ce zici, sunt ca "Doamna şi Vagabondul"?
Mai degrabă ca "Frumoasa şi Bestia".
- Probleme în Paradis. - Ai crede că sunt împreună?
E LA. Şi un monstru poate fi cu un supermodel dacă are bani.
- Şi noi cu ce rămânem? - Nicio grijă, G. Sunt fermecător.
Şi tu... Da, eşti cam mâncat.
- Eu le atrag pe tipele inteligente. - Pe bune? Mult noroc.
Bună ziua. Cu ce vă pot ajuta?
- Căutăm un inel de logodnă. - Desigur.
- Unul mare. - Mi-a zis că mărimea nu contează.
- Dumnezeule. Uită-te la ăsta. - Ce frumos e, scumpete!
O alegere excelentă.
Un diamant frumos pentru o femeie frumoasă.
Ce brăţară interesantă. Te pot întreba de unde o ai?
- Am primit-o cadou. - De la cine?
De la un prieten.
Nu vă pot ajuta. Trebuie să plecaţi.
- Ce făceai acolo? - Încercam să fiu convingător.
Nu eşti deloc convingător, Deeks. Cine naiba spune "scumpete"?
- E un termen de alint. - Da, din 1945.
Callen, trebuie să-l supraveghem pe tip. E dubios.
Vorbeşti despre Anshiri, nu?
Prinţesă? Prinţesă...
- Ce-i? - Nu-ţi face griji.
Mulţumesc.
- Ai grijă cu maşina, bine? - Sigur, dle.
Anshiri pare nervos.
Putem afla motivul doar dacă suntem înăuntru, cu el.
Uite şi-o răsplată, Sam: Mi-e foame şi Hetty va plăti.
Trebuie să fii în pas cu moda, G. Localul ăsta e ultima fiţă.
Durează o lună ca să prinzi o rezervare. Suntem în LA.
Atunci facem la fel ca toţi ceilalţi oameni din LA.
- Dăm şpagă. - Minţim.
Trebuie să faci o fotografie şi să i-o trimiţi lui Eric.
Rataţii de la Marketing n-o să creadă că am prins rezervare aici.
Am reuşit.
- Fără fotografii! - Linişteşte-te.
- Linişteşte-te, amice! - Prietene...
Agenţi federali! Înapoi! Înapoi.
Da?
Am primit poza. Programul a făcut imediat o identificare.
Îl cheamă Salim Al-Jamal.
E un important finanţator al grupării teroriste Al Qaeda.
Salim Al-Jamal.
Un om de afaceri care pompează bani în Orientul Mijlociu
pentru finanţarea taberelor teroriste islamice.
Nu ştiam. Era doar un potenţial client.
Ăsta e adevărul.
Şi pe tipul ăsta îl recunoşti?
Numele lui era caporalul Thomas Porter.
Nu l-am mai văzut niciodată.
Te întâlneai cu el ca să cumperi artifacte antice.
Întâlnirea fusese aranjată de Jacob Rosen.
Nu-i adevărat.
Te consideri un drept-credincios, dle Anshiri?
Sam, ce scrie în Coran despre minciună?
E considerată o abominaţiune.
Încercaţi să folosiţi religia împotriva mea. Nu veţi reuşi.
Anshiri se pricepe la decoraţii. Are o groază de chestii mişto.
Da. Dacă-ţi place să locuieşti într-un muzeu.
Căutăm un cuţit, nu? E decorativ. Nu prea poţi tăia pâine cu el.
Ce căutaţi în casa mea?
- Dnă Anshiri? - Cine sunteţi?
- Agenţi federali. - Nu aveţi dreptul să veniţi aici.
- Ba da. Se cheamă mandat FISA. - Trebuie să cercetăm casa.
- Promit că vom fi respectuoşi. - Unde e soţul meu?
- L-ai cunoscut pe Porter. - Nu.
A încercat să-ţi vândă artifacte furate din Irak.
Nu l-am întâlnit pe bărbatul ăsta.
Ba da, şi l-ai ucis, după legea Sharia.
Nu.
I-ai tăiat hoţului mâna, drept pedeapsă.
N-am făcut aşa ceva!
Şi apoi ai vândut artifactele
ca să finanţezi activităţile teroriste ale lui Al-Jamal.
Îmi invadaţi ţara cu un motiv inventat,
lăsaţi ca Muzeul Naţional şi palatele să fie jefuite,
ne bombardaţi satele ca să ne ucideţi femeile şi copiii
şi tot pe mine mă numiţi un terorist?
Deeks?
Ăsta n-a fost folosit doar ca să se taie pâine.
- Am făcut presiuni şi a cedat. - Da.
Doar că nu aşa cum ne aşteptam noi.
E greu să te prefaci atât de revoltat.
Kensi.
Cred că am găsit cuţitul.
Deeks îi trimite acum o fotografie lui Callen.
Îţi trimite poza pe mobil.
Confirmăm că Anshiri are casa plină de simboluri religioase.
Coranul, scripturi, covoraşe pentru rugăciuni,
iar soţia lui poartă hijab.
- Am primit-o. - Avem fotografia.
Cuţitul stă pe o pungă din hârtie?
Da, era în ea, ascuns într-o cutie cu unelte.
- Te sun eu înapoi. - Ce este?
Ritualul amputării Sharia pentru furt e foarte precis.
Cuţitul nu contează, ci învelişul său.
Ar trebui să fie o pânză ceremonială, nu o pungă de hârtie.
Cel care a ascuns cuţitul nu a efectuat corect ritualul.
Anshiri e credincios. El nu ar fi greşit.
Oricât mi-ar displace, G, este o înscenare.
Colierul făcea parte dintre bijuteriile
cu care a fost îngropată regina Puabi în mormântul regal din Ur,
acum 2.500 de ani, în Mesopotamia, Irakul de astăzi.
Mormântul a fost descoperit în 1922.
E uimitor că a scăpat secole întregi fără a fi jefuit.
După expunerea bijuteriei în Muzeul Naţional al Irakului,
peste doar 60 de ani a fost jefuit de localnici după invazia noastră.
Deci colierul a fost lăsat ca să-l incrimineze pe Anshiri.
Ceea ce înseamnă...
Că mai sunt multe bijuterii ale reginei Puabi
în servieta caporalului Porter.
Aşa face ea.
Înapoierea lor ar ajuta mult relaţiile între Irak şi SUA.
Da, dacă le găsim înainte de a fi vândute.
Ucigaşul lui Porter, care i-a întins capcana lui Anshiri,
îl cunoştea pe Porter sau pe Rosen.
Sau pe amândoi.
Kensi, Deeks, uitaţi-vă din nou în cutiile lui Rosen.
- Poate găsiţi indicii. - S-a făcut.
Eric, tipul ăsta probabil că a fost acasă la Anshari.
Verifică imaginile camerelor din trafic.
Cea mai apropiată e la colţul străzilor Bedford şi Elvado,
la doar două străzi distanţă.
- Eric, acolo. - Asta este.
Geamurile sunt fumurii şi nu-l vedem pe şofer.
Nu, Sam. Noi recunoaştem maşina.
Acelaşi SUV a intrat în parcare
cu o oră înainte ca Porter să fie ucis.
Dacă ajustez unghiul... poate vom reuşi...
- ...să vedem numărul. - Să vedem numărul.
Mă pun pe treabă.
Maşina este...
A soldatului fruntaş Winston. Cel căruia Porter îi datora bani.
Coordonatori de joc.
Vrei să faci linişte? Încerc să mă concentrez.
Te-am întărâtat?
Câinii se întărâtă. Oamenii se înfurie.
Problema e bijuteria?
Voiam doar să fim un cuplu credibil.
Da, cum spui tu. De parcă ar crede cineva că suntem împreună.
Ai dreptate. Nu eşti deloc genul meu.
- Vrei să-mi explici... - Am găsit ceva.
Aţi înţeles greşit. Pot dovedi că toată ziua am fost în bază.
- Însă nu şi maşina ta. - Habar n-am cum e posibil.
Poate i-ai dat-o ucigaşului pe care l-ai plătit.
Nu-i adevărat. N-am angajat pe nimeni.
- Kensi. - Am găsit un indiciu.
Un nume în evidenţele contabile ale lui Jacob Rosen.
A lucrat pentru Rosen, pe post de curier.
- Cine are acces la cheile tale? - Nimeni.
Cineva le putea face o copie. La spălătorie, în service.
Îmi spăl singur maşina. Reparaţiile...
E o maşină personală. El n-ar trebui să...
- Cine, Winston? - Un cunoscut, de la parcul auto.
Caporalul Peterson.
Nu a venit la muncă de dimineaţă. Ne-a lăsat cu un om în minus.
- Ai idee pe unde poate fi? - Nu e în cazarmă. L-am căutat.
Poate e la prietena lui, în San Ysidro.
Petrece mult timp acolo.
- Cum o cheamă pe prietenă? - Ellen.
- Ellen şi mai cum? - Nu ştiu, dle.
Eric, află numele prietenei lui Andrew Peterson. Repede.
- Numele? - Ellen. Fără nume de familie.
Mereu se aşteaptă să faci minuni?
- Cam aşa ceva. - Grozav.
Accesez registrul de apeluri al mobilului lui Peterson.
Am un număr înregistrat în San Ysidro, la care sună.
Foarte des.
- Este al unei... Ellen... - Rodriguez?
- Garvey Court Road... - Nr. 6241...
- Ai făcut treabă bună. - Şi tu.
Stai! Agenţi federali!
Fuge spre graniţă, Sam.
Gardul se întrerupe peste opt kilometri.
Dacă părăseşte drumul şi trece graniţa, va fi în Mexic.
Nu se va întâmpla aşa ceva.
Scoate mâinile pe geam ca să le vedem. Acum!
E un ordin, soldat!
- Dle director Vance. - Peterson era veriga lipsă.
Porter i-a spus prietenului său ce a furat din Irak.
Peterson i-a făcut legătura cu fostul lui şef,
care l-a dus la Anshiri.
Prietenul îi ucide pe Porter şi pe Rosen,
îi înscenează crima lui Anshiri
şi foloseşte maşina lui Winston când acesta se află în LA,
ca să nu poată fi identificat.
Ar fi fost un plan bun,
de n-ar fi existat un fundaş care ştia despre Sharia.
Cineva trebuie să facă şi treabă.
Vine sărbătorita.
Poliţiştii au descoperit asta printre lucrurile caporalului Porter.
I-am asigurat că vom şti ce să facem cu el.
Directorul Vance vrea să ştiţi
cât de mulţumit este că aţi recuperat artifactele.
Bună treabă.
- Pare cam tristă. - Aniversările sunt deprimante.
Mai ales când nu-ţi aduce nimeni un cadou şi nu dă o petrecere.
Asta îşi dorea ea. Şi, măcar acum, am ascultat-o.
Mulţumesc.
La mulţi ani, Hetty. Din partea tuturor.
Mă gândeam că merge perfect cu...
- Haina de culoarea şofranului. - Exact.
- Dar ăsta e doar de la tine. - Nu.
E frumos, scumpo.
Ce v-a apucat pe toţi? E o petrecere, nu un priveghi!
Whisky-ul e în biroul meu.
A mers bine.
Ai vreun banjo şi tutun de mestecat?
La mulţi ani.
- La mulţi ani, Hetty. - Mulţumesc.
- La mulţi ani. - Mulţumesc.
Alo.
Diane, sunt agentul special Kensi Blye, de la NCIS.
Bună.
Mă întrebam dacă pot să trec pe la tine.
Am un obiect pe care Tom ţi l-a lăsat.
Serios? Habar n-am ce poate fi. Da, sigur.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro