Nu mă pot opri să nu mă holbez la el.
Aş vrea să fi fost mai mult la ce să te holbezi.
Haide, e perfect.
Da?
Mă întorc imediat.
Frank! Frank!
Frank Colston!
Îmi datorezi 25.000, ticălosule.
Lasă-mă dracului în pace, Greg!
Ce dracu se întâmplă aici, băieţi?
Care-i problema? Nemernicul mi-a vândut acţiuni false.
Asta e problema.
Vreau să te calmezi.
Dle ofiţer, nu ştiu despre ce vorbeşte.
Nu l-am mai văzut pe acest om în viaţa mea.
Nu, Frank, nu încerca să faci ceva.
- Pentru că n-o să meargă de data asta. - Calmează-te.
Mă numesc Robert Allen.
Nu ştiu cine e Frank nu ştiu cum.
Tocmai mă întorc de la nuntă.
Nu, omule.
Nu, nu-l ascultaţi.
Nu, n-am idee cine e tipul ăsta.
E un escroc, se numeşte Frank Colston.
- M-a jefuit. - Dle! Dle!
- M-a jefuit! M-a jefuit! - Calmaţi-vă.
Îmi cer scuze, dar aţi luat pe cine nu trebuie.
M-ai confundat cu altcineva.
Ticălosule!
Gata. Vii cu noi.
- Gata. - Ticălos mincinos!
Te simţi bine?
Da, sunt bine.
O să te prind, omule!
O să te prind.
Arestează-l omule.
Nu. Bine.
- O zi frumoasă, dle. - Mulţumesc.
- Ce naiba? - N-am idee.
Un tip a înnebunit.
Haide.
Ne aÅŸteaptÄƒ limuzina.
Suntem rÄƒi.
Scuze pentru asta...
suntem... proaspăt căsătoriţi.
Bun venit acasă, dnă Allen.
Cui ar trebui să-i spunem mai întâi?
Nu ştiu ce să spun.
Prieteni, nu am încercat
să excludem pe nimeni.
Ştiţi, a fost primul impuls.
Ai idee
la câte nunţi am participat?
Am condus 22 de ore ca să ajungem
la nunta vărului nostru din Atlanta... în iulie.
Nunta fiicei lui Ted Pinkler.
Doamne.
Şi tortul ăla care i-a îmbolnăvit pe toţi.
Stai, eşti supărată că nu v-am făcut
să conduceţi la nesfârşit sau că n-aţi mâncat un tort dezgustător?
Sunt supărată pentru că am făcut toate astea
pentru a fi acolo pentru rude îndepărtate,
pentru prietenii de familie, pentru oameni pe care abia îi cunoşteam.
Eşti propria noastră fiica
şi nu ne-ai invitat.
Personal, îmi place că totul a fost estompat.
Din momentul în care ai căzut în genunchi
până în momentul în care m-ai dus în casă,
nu am încetat să ne mişcăm.
E de fapt, nunta perfectă pentru noi.
Totul e mereu estompat.
Ce înseamnă asta?
Ştii...
Nu ţi se pare, când eşti plecat,
că e aproape ca şi când ai fi sub apă?
Totul e încet şi greu.
Şi apoi eşti aici şi e ca şi cum ai ieşit să iei aer.
Cred că tocmai ai descris înecul.
Spun doar că majoritatea oamenilor trăiesc ca şi cum ar fi veşnici.
Noi trăim ca şi cum am avea un avion de prins.
E emoţionant.
Deci îţi place că-s plecat atât de mult?
Glumeşti?
Urăsc asta.
Dar am învăţat să iubesc estompat.
Şi între timp, am devenit bună în a-mi ţine respiraţia.
Nu, asta nu e ceva ce ar trebui să simţi estompat.
De ce? De ce nu o putem face cum vrem?
Nu e nevoie să tai un tort ca să ştiu că te iubesc.
Nu, nu vorbesc de clişee, Linds.
Vorbesc de...
O zi... când îţi deschizi ochii
şi îţi dai seama că acea zi este ziua nunţii tale.
Vorbesc de sentimentul ăla
că totul a fost aranjat.
Ştii, totul e la locul lui
şi pentru acea zi, totul e pentru tine.
Uite, vreau să trăieşti acel moment
când intri pe alee
şi toate capetele se întorc spre tine
şi dintr-o dată, toată lumea îşi pierde răsuflarea imediat.
Şi acel moment,
când...
îţi anunţă noul nume,
când devii aceasta...
Această persoană nouă,
ar trebui să fie în faţa oamenilor
care ştiau cine ai fost şi îi pasă de cine devii.
Bob e acasă.
Ce faceţi?
Mama îmi arăta nunta voastră.
Arătaţi ca celebrităţile.
Trebuia să facem poze
pentru un proiect genealogic,
dar Grace m-a atras în schimb să urmăresc asta.
Bună, iubire.
Bună.
Uite-l pe bunicul.
Plânge?
Ar trebui s-o facem din nou.
Ce?
Uite, ăsta e începutul
restului vieţilor noastre împreună
şi nu vreau să simţi ca şi cum
ar trebui să te potriveşti între respiraţii.
Îţi aminteşti toate astea?
Ziua în care tu şi Grace aţi devenit ale mele?
A fost cea mai bună zi din viaţa mea.
Vorbeşti serios?
Vreau ca asta să fie cea mai bună zi din viaţa ta.
Dar a fost deja.
Ai voie mai mult decât una.
Sezonul 1, episodul 2
Traducerea: Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript: www.addic7ed.com
Ai spus că putem încerca în felul meu, tată.
Ăsta e felul meu.
Da, dar trebuie să fie nou.
Deci, te-ai căsătorit cu o femeie şi ai luat un milion de dolari
de la nouă slujbă ca să cumperi pământ în mijlocul unui oraş
unde ai înşelat pe toată lumea.
Nu am luat banii, tată. I-am investit.
Implori să fii prins.
Vrei să te uiţi la asta, te rog?
Vrei să te uiţi la asta tată, te rog?
E acoperirea perfectă.
Acoperire? Pentru ce?
Planul tău e nu de a fura banii.
Care e ideea?
Pentru că nu trebuie să fur.
Bine, uite. Chestia asta cu fermele eoliene
va genera destul pentru noi ca să răscumpăr
oamenii din Midland, tată,
în timp ce Thatcher scoate un profit.
Te auzi?
Uite, dacă vrei să ocoleşti regulile
puţin, am făcut o cheie
pentru o mică prescriere.
Pariez că am putea vinde locul ăsta de zece ori pe zi.
Acum, ştii că nu arăt
la fel de bine ca tine în haină.
Dacă te bagi în asta, pariez că putem face 25 de mii imediat.
Haide. Ce e mai bine decât momentul ăla drăguţ
când oamenii ăia de treabă îţi dau mâna împreună cu cecurile alea.
Singurii oameni din lume care ştiu cel mai bine asta, sunt tu şi cu mine.
Tată...
Asta va merge.
E un lucru în care intrăm şi ieşim rapid,
dar tu vorbeşti să conducem un joc fără ieşire.
Crezi că te urmăresc acum?
Aşteaptă până vor afla că le cheltuieşti banii.
Tată, am un plan pentru toate.
Pun totul la un loc
aşa cum mai învăţat.
Am de gând să-i las să descopere banii pe care i-am luat
şi când mă vor întreba, am de gând să demisionez.
Şi după felul cum vom juca asta, Clint ne va da
orice dorim ca să ne întoarcem,
pentru că până atunci nu mă va vâna doar pe mine
şi o afacere cu nişte ferme eoliene,
îşi va urmări propriul fiu.
Noi?
- Cum adică "noi"? - Da, tată.
Adică, e o mişcare mare aici.
Ştii, nu pot face totul singur.
De ce dracu să fac asta?
Adică, dacă vreau să ajung la închisoare,
o să ajung pentru furt de bani,
nu dându-i înapoi.
Am terminat cu fugă, tată.
Am de gând să rămân aici
şi am de gând să termin cu succes chestia asta
şi am de gând să-mi clădesc o viaţă a mea.
Răsplata pentru mine e să te fac să fii parte din asta.
Ştiu exact momentul despre care vorbeşti, tată,
când afacerea e încheiată şi mă uit
şi te văd şi ştiu că noi am dus-o la capăt.
Încă mai putem fi doi, tată.
Trebuie doar să-ţi dai seama despre ce crezi că e vorba în momentul ăla.
E vorba despre bani?
Sau este vorba despre tine şi mine?
În biroul meu, acum.
Te duci şi investeşti mai mult de 1 milion din banii mei
fără să spui la nimeni.
Am făcut o greşeală.
Să fii convins că ai făcut o greşeală.
Nu mi-am câştigat averea din ţărână
că tu să o împrăştii ca pe banii de la Monopoly.
Nu, greşeala este că... nu aparţin acestui loc.
Uite, înţeleg că e un proces
la o companie mare. Am înţeles.
Aveţi voturi, aveţi consilii, aveţi comitete.
Dar Clint, nu ăsta e felul
în care ştiu eu cum merge treaba.
Uite, apreciez ocazia asta,
dar... cred că e mai bine
dacă ne despărţim drumurile cât încă suntem prieteni.
Cât despre bani, îi vei avea înapoi
cu dobândă, vineri.
Vei vedea documentaţia până la sfârşitul săptămânii.
Uite, fără resentimente, da?
Nu, Bob.
Deloc.
În regulă, îmi trebuie două semnături...
acolo şi acolo.
Acolo şi acolo.
Şi o să am nevoie de cecul pentru 3.500 de dolari
chiria pentru prima şi ultima lună
şi depozitul pentru daune.
3.500 de dolari... prima şi ultima lună.
3.500. Cum am discutat,
este dezinfectată astăzi,
dar vă puteţi muta mâine.
Vă puteţi muta mâine.
Totul va fi în regulă să vă mutaţi mâine.
Emoţionate?
A fost o plăcere să fac afaceri cu dvs.
Să aveţi o zi bună.
Alo.
Îţi dai seama că vorbim
să mă bagi într-o corporaţie importantă, da?
Vom avea nevoie de operatori,
plastic alb, nisip, totul.
Tată, totul e deja pus în mişcare.
Asta înseamnă că te bagi?
Dacă vrei să scot asta la liman,
voi avea nevoie să lucrez cu mai mult decât micul tău pachet de aici.
Ce vrei?
Vreau totul.
Ajută-mă să înţeleg asta.
Abia te-am mutat acolo.
Asta-i din cauza obsesiei sale pentru detalii...
Nu e vorba de tatăl tău, Cat.
Trebuie să ai încredere în mine de data asta.
În ultimă instanţă, ăsta e cel mai bun lucru, bine?
Ar fi bine să fie de bine.
Nu, nu, nu, vin imediat.
Adică, poate că a fost din cauza
berilor alea europene, ştii?
Nu au mai mult alcool, sau aşa ceva?
Da, judecând după cum arată maşina ta, aş spune că sunt.
Mă pui într-o situaţie dură aici, Drew.
Ştiu Bob. Ascultă, omule, îmi pare rău.
În regulă?
Amice, nici măcar... nici măcar nu eram beat.
Fata asta mi-a trimis poza asta.
Nu, nu e nevoie să văd.
Contam pe tine.
Drew, am... am o ocazie aici.
Bine? Şi am nevoie de cineva de încredere.
Poţi avea încredere în mine, Bob.
Adevărat? Pentru că stăm într-o secţie de poliţie.
Uită-te la asta.
Spune-mi că nu ţi-ai fi zdrobit maşina
dacă cineva îţi trimitea mesajul ăsta.
Cum naiba de face asta?
Adică...
Drew, Drew, ascultă.
Treaba e, că este oportunitatea asta, da?
Cere... o judecată bună.
Scuzele bune nu ne vor salva când vom fi pe picioarele noastre.
Cum adică, "când vom fi pe picioarele noastre"?
- Adică, abia a încălcat limita de viteză. - Abia?
Trebuie să fie o marjă de eroare în chestiunile astea.
Mi-e teamă că-s foarte precise.
Înţeleg.
Şi respect decizia dvs, oricum ar fi, ştiţi asta.
Familia mea a fost mereu o mare susţinătoare a poliţiei.
Găzduim balul în fiecare an,
conducem donaţiile la fiecare Crăciun.
La naiba, tata vânează cu şeful poliţiei o dată pe lună.
Mă întrebam dacă nu ar merita
să verificaţi echipamentul încă o dată.
Ofiţer James, ea este...
Ştiu cine e.
Am fost în clasă cu Drew la liceu.
Îmi pare rău, mi-e greu
să-mi amintesc toţi prietenii lui Drew.
Te-am invitat în oraş cam de 4 ori.
Serios?
Tocmai îi explicam
că îl vom lăsa pe dl Thatcher să plece
cu un avertisment, în seara asta.
Salvăm pe toată lumea de o groază de hârtii.
Pentru conducere sub influenţa?
Nu-mi pasă de hârtii, domnule.
Deloc.
În seara asta nu va fi necesar.
Doar un avertisment, ofiţere.
E clar?
Da, dle.
Mi-am încălcat respectul de sine ca să te scot.
Dacă vrei să mai bei din nou, sună pe altcineva.
Cat, am spus că-mi pare rău, bine?
Ascultă, nu se va mai întâmpla din nou.
Serios.
Da.
Îi chemi pe Susan şi Ross
şi prietenii tatei de la serviciu.
Şi pe Stephanie Marsh?
V-aţi împăcat după cearta aia?
Mamă, vreau să fie ceva restrâns.
Atunci ar fi trebuit să fii
mai puţin încântătoare toată viaţa.
Îţi faci griji pentru Robert.
Am cam 100 de oameni din partea mea şi 10 din partea lui
şi toţi sunt soţi
sau prieteni ale prietenelor mele.
Trebuie să ne dea şi el câteva nume.
Adică, ştiu că nu are părinţi,
dar nu se poate să n-aibă pe nimeni.
Adică, e vânzător.
Lucrează cu oamenii.
Cum e cu colegii lui de muncă?
N-a menţionat vreunul.
Atunci prietenii din liceu sau facultate.
Nu cunosc niciunul.
Unde a absolvit?
S-a dus, la revedere?
Nu ştiu.
Nu vorbeşte niciodată despre chestiile astea.
Vărul tău, Jeff... cum o cheamă pe prietena sa?
Stacey.
Nu o invită. S-au despărţit.
Care a fost calificarea lui Jeff?
Comunicaţii. De ce?
Şi cum se numea colegul său de cameră?
Andy. De ce ai rămas la Jeff?
Pentru că se pare că ştii mai multe despre vărul din Iowa
decât despre omul cu care te măriţi.
Liceul Greenfield.
Bună. Mă numesc Lindsay Allen.
Am sunat pentru că am întrebări despre cineva
care a absolvit în 2000.
Sunt cam ocupata, Drew.
Scuze. Am vrut doar să ştii
că Bob crede că trebuie să văd
chestia cu fermele eoliene cu el.
Glumeşti?
Tipul ăsta e incredibil.
- De ce, pentru că mă vrea pe mine? - Drew.
Deci, crezi că n-ar trebui s-o fac?
Bineînţeles că nu. Drew, de ce crezi că am oprit ideea aia
în primul rând?
Nu ştiu, pentru că nu era petrol?
Pentru că era o afacere groaznică.
Da, Bob nu crede asta.
Şi nici eu nu cred aşa.
De fapt, am crezut că aş fi putut s-o fac să meargă
- dacă m-ai fi lăsat. - Drew, uite, omule,
nu vreau să greşeşti, bine?
Adu-mi ceva solid şi voi fi
cel mai mare susţinător al tău.
O să ţin minte asta.
Da, să-ţi spun ceva, hai să luăm masa împreună astăzi, da?
Putem vorbi despre câteva idei.
Nu pot. Trebuie să mă duc să mă întâlnesc cu Bob,
să mă uit la cum se poate pune la un loc toată treaba asta.
Drew, nu o face.
Doar o să-l ascult, omule.
Te-ai gândit măcar la ce ar spune tata
dacă i-ai spune că
pleci să semnezi cu Bob?
Nu-s sigur că măcar ar observa.
45 de minute întârziere.
Singurul motiv pentru care sunt deschis la afacerea asta
e pentru că tipii care renunţă sunt prea leneşi sau proşti
pentru a face bani.
- Aşa că dacă vreţi să le luaţi locul... - Stai, fiule.
Cine dracu eşti, oricum?
John Gardner. Sunt consultantul tehnic.
John Gardner, sunt Clint Thatcher.
Şi m-aş gândi de două ori
înainte să-mi spui leneş sau prost.
Îmi pare groaznic de rău, dle Thatcher.
Aşteptăm nişte investitori...
Adu-l pe Bob.
E cu partenerul său.
Tată.
Ce faci aici?
Deci, ieşi pe uşă cu o afacere
şi acum vrei să-mi iei şi fiul?
- Nu încerc să iau pe nimeni, Clint. - Nu, nu.
Nu, asta-i afacerea lui Drew şi are tot dreptul
să o vadă, dacă o vrea.
Nu, nu, prieteni, e afacerea mea.
Ai cumpărat-o cu banii mei.
Da. Şi îţi iei fiecare bănuţ înapoi şi ceva în plus.
Ştiu ce e asta, înţeleg.
Crezi că ai agăţat un peşte mare din barca mea.
Acum o să pleci
şi o să o păstrezi pentru tine.
Nu... n-am prins nimic.
Drew a prins-o
şi a prins-o pentru tine.
Uite... eu lucrez pentru Thatcher de patru zile
şi am putut vedea potenţialul afacerii.
Ai ignorat-o pe ea şi pe Drew 4 ani?
Nu, nu, îmi pare rău, îmi pare rău,
dar asta îmi spune tot ce trebuie să ştiu
despre cum se lucrează la Thatcher Oil.
Chestia asta e un puţ cu bani.
Costuri enorme de începere, apoi la timpul când e gata şi lucrează.
- Toată tehnologia ta este depăşită. - Glumeşti, nu?
Nu, nu glumesc.
Terenul ăsta are 10 ani,
scoate 1,8 giga waţi
şi e o umbră a noului teren pe care îl ţinteşte Bob.
Cum arată semnătura vântului?
Se susţine tot sezonul la 25 de noduri, pe un coridor de 75 de mile.
Turbinele noi de 5 mega waţi
vor scoate 4 giga waţi de pe un teren complet funcţional.
Deci vorbim de cât,
echivalentul a 60.000 de barili de petrol pe zi?
Aş zice că aproape de 75, dar e curat, verde
şi aduce bani, vor fi multe avantaje.
Uite, Clint...
Drew şi cu mine putem face ceva cu asta.
Vorbesc serios.
Urăsc să vă întrerup,
dar vin noii noştri investitori.
Da. Da, da.
De ce nu te duci înainte şi... ne întâlnim acolo.
Vom termina aici. Mulţumesc.
- Bine. - Da.
Deci...
Asta vrei să conduci şi să faci?
Să construieşti o fermă eoliană?
Nu voi fi doar eu, tată.
Bob şi cu mine vom fi parteneri.
Bine. Bine.
Tată, haide, am discutat asta.
Uite, dacă Drew vrea să umble după cai verzi pe pereţi, bine,
dar nu trebuie să-l urmăm.
Vom păstra asta în companie,
o vom păstra în familie.
Uite, trebuie să fim liberi
să venim şi să plecăm. Să angajăm şi să concediem
şi să facem totul fără ca o corporaţie
să se uită peste umărul nostru tot timpul.
Chestia asta, domnilor, va fi o pierdere
pentru noi toţi, dacă nu cumva...
Dacă nu cumva o facem în felul în care am făcut-o mereu
şi anume, să ne mişcăm repede şi să fim decişi.
Nimeni n-o să vă lege
şi vă veţi mişca cum trebuie să vă mişcaţi.
Dar veţi răspunde în faţa unei persoane şi ăla sunt eu.
Şi am să aştept rezultate.
De la amândoi.
Ne-am înţeles?
Tu ai găsit-o, Drew. E decizia ta.
Fiule.
Ce dracu faceţi aici?
Asta-i o proprietate privată.
Plecăm imediat. Am vrut doar să vedem
cum arată o chestie din asta de aproape.
E o frumuseţe.
Deci aici păstrează toţi banii.
Uită-te la tine. Te distrezi.
Chestia asta cu vântul e aşa de nouă,
nu o poţi suci cum vrei.
Dacă mi-ai fi adus-o cu ani în urmă,
deja o conduceam acum.
Da, dar tată...
Ştiu, ştiu, ştiu.
E adevărat. Doar ziceam.
Voi fi... chiar aici.
Şi tu vei fi
vei fi chiar acolo, bine?
Eşti la un pas în caz că-ţi trebuie ceva.
Uite, e cel mai bine ce am putut face pentru tine.
- Da. - O să te scăpăm din vedere şi din minte
până aranjăm chestia asta.
În final, va fi mai bine.
- Promit. - Sigur, da.
Ştii ceva? De ce nu-mi cumperi o friptură
înainte de a mă arunca la cutie?
Sigur, da.
Mă poţi lăsa apoi la aeroport?
În regulă, asule, am câteva idei
despre chestia asta verde, chiar eu.
Ce ştii despre alge? Hai să gustăm ceva.
Să discutăm ceva.
De fapt, mă îndreptam spre aeroport, Clint.
Trebuie să mă întâlnesc cu nişte oameni
pentru terenul din Midland.
Păi, te pot lăsa eu apoi.
Dacă întârziem, poţi lua avionul meu.
Ce zici de asta?
Sigur, da.
O să fii în regulă aici?
Bine.
Tu trebuie să fii Robert, călătorul prin lume.
Îmi pare rău. Unde... unde-i Lindsay?
A ieşit. Sunt Gretchen.
Am auzit că-i o nuntă.
Da, ne căsătorim.
Trebuie să spun că eşti drăguţ cum m-a avertizat sora mea.
Dragule...
O să-mi dai un prosop
sau ar trebui să facem alte aranjamente?
Uite, ne putem descurca cu asta.
E aici pentru a face parte din familie.
O să-i dăm ceva de făcut
care s-o ţină de-o parte
şi ne vom asigura
că încuiem uşa de la baie în timpul duşurilor.
Nu înţelegi.
Va strica asta.
Mereu e ceva mărunt,
o ameninţare pe care o strecoară
şi crede că e importantă pentru tine
şi înseamnă ceva pentru tine.
Apoi nu se opreşte până nu a clarificat totul.
Alo?
Alo.
Alo?
Alo.
Alo?
Alo.
Alo?
Mulţumesc pentru îngheţată, Robert.
Lindsay ţi-a cerut să mă scoţi din casă?
Nu, bineînţeles că nu.
Nu eşti un mincinos bun, Robert.
E în regulă.
Ştiu că nu mă vrea aici.
Uite, Gretchen, nu ştiu ce s-a petrecut în trecut,
dar adevărul e... ca de data asta
va fi altfel, bine?
Asta e nunta surorii tale.
Dacă o dai în bară cu asta, nu mai ai o soră.
Uită-te la tine.
Nici măcar nu mă cunoşti.
Ce ţi-a spus?
Ţi-a spus despre povestea cu ziua de naştere?
Şi povestea cu absolvirea
şi cu aniversarea bunicilor tăi
şi tabăra de la biserică.
Tabăra de la biserică.
Chiar nu vrea să mă placi.
Ar trebui?
Nu, Robert, n-ar trebui.
Sunt marea şi vechea problemă
cu care trebuie să se descurce toată lumea.
Am înţeles. Crezi că-mi place asta?
Că îmi place ca soră-mea să-ţi spună ce ratată sunt
înainte ca măcar să ne cunoaştem?
De ce nu-i arăţi că te-a înţeles greşit?
Nu m-a înţeles greşit, Robert.
Ştiu că e imposibil pentru tine să înţelegi asta
pentru că eşti exact ca ea.
Ştii cum să fii lângă oameni.
Ştii cum să te porţi şi să simţi normal.
Dar toate astea, sunt grele pentru mine.
Aş vrea să ies la cină cu prietenii
şi să nu sfârşesc ţipând la cineva.
Mi-ar plăcea să mă trezesc dimineaţa şi să nu simt
că sunt singură.
Şi mi-ar plăcea să vin acasă
la nunta soră-mii şi ea să fie veselă că mă vede.
Ştiu că nu ai o soră,
aşa că probabil nu ştii asta,
dar e cineva ca mine în fiecare familie.
Amice, cum merge?
Bine.
Vezi lumina asta ce clipeşte, da?
Vezi cifra 14 de alături?
Ştii ce e asta?
Astea-s cele 14 mesaje pe care ţi le-am lăsat
spunându-ţi să vii în biroul meu să semnezi nenorocitele astea de hârtii.
Ţi-e teamă să răspunzi?
Sau ai impresia că ar trebui să încercăm
să îndesăm o secretară în firida asta cu tine?
Am răspuns. Doar piuia.
E confortabil de ştiut
că eforturile noastre pentru energia alternativă sunt risipite
de un om care nu ştie să umble cu telefonul.
Astea trebuie legalizate
de un angajat al corporaţiei.
Bănuiesc că Bob nu a simţit nevoia să o facă înainte de a pleca,
aşa că semnează în josul fiecărei pagini.
Semnez după tine.
Ştii...
am vorbit cu unii din cei ce ţi-au dat referinţele.
Toţi au spus lucruri foarte frumoase.
Se pare că-ţi ştii meseria.
Îmi place să cred asta.
Bineînţeles, problema e
că nu e cu adevărat o afacere, nu-i aşa?
E mai mult un experiment.
Fac totul în regulă.
Oare?
Adică, ai pus la un loc câteva din chestiile astea.
Câte au fost, cinci,
cred că am citit?
Pare corect.
Foarte impresionant.
Şi totuşi iată-te,
un bărbat de vârstă medie
într-o firidă mică, într-un costum ieftin.
Va trebui să mă ierţi dacă nu pare a fi
omul de afaceri care aş vrea să fiu astfel.
Să ai o zi bună, dle Gardner.
Măi, măi, măi,
omul cu vântul.
Bună dimineaţa.
Cum te-ai cunoscut cu Bob?
E doar afacerea asta
sau vă cunoaşteţi de ceva vreme?
E un aranjament destul de recent.
E un puşti dat naibii.
Are mult spirit, mult curaj.
Da.
Problema e că n-a avut niciodată un model.
A zburat peste tot.
Dacă-l facem să se concentreze, va fi periculos, omule.
Ce ştii de taică-său?
Ce e cu el?
Ai spus că n-a avut un model.
Ce e cu taică-său?
Un gunoi.
L-a abandonat pe el şi pe maică-sa
când era un copil.
Nu ţi-a spus niciodată povestea lui?
Nu.
Probabil n-ar fi trebuit să vorbesc în plus.
Întreabă-l. O să-ţi spună.
Vii?
Tocmai mi-am amintit ceva.
Bună, am fost în zborul de la Midland spre Houston de dimineaţă
şi se pare că mi-am pierdut telefonul.
Aşa e, zborul şapte.
În regulă, mă puteţi suna dacă îl găsiţi?
E foarte, foarte important. Mulţumesc.
- Vorbeşti serios? - Ce?
Nu fumezi aici.
O să scot capul pe fereastră.
Va fi ca şi cum te plimbi cu câinele.
Câinele tău fumător.
Gretchen, nu!
Bine.
Putem lăsa nervii o zi?
Tu eşti curată şi eşti perfectă
şi te măriţi. Am înţeles.
Ai câştigat. Chiar trebuie
să-mi aminteşti?
Uite,
ştiu că nu suntem bune la asta.
Nu ştiu de ce.
Poate e vina mea.
Atâta timp cât eşti aici, putem încerca amândouă
să o facem altfel?
Ce vrei să fac, Lindsay?
Deja am pus ţigara de-o parte.
Mă întrebam dacă vrei să-mi fii domnişoară de onoare.
Serios?
Nu-mi vine să cred asta! Serios?
Da! Dumnezeule, da!
Dumnezeule, nici măcar nu ştiu ce să...
Asta înseamnă aşa de mult, nici măcar nu ştii.
O să-ţi spun cel mai bun toast.
Şi e un poem pe care ţi l-aş putea citi.
Şi am lucrat la cântecul ăsta. Dacă avem o orgă...
- Pentru primul tău dans... - Te rog.
Pot face asta, Lindsay.
Promit.
Unde ai fost?
Suntem la uşa de la intrare.
Nici măcar nu suntem aproape de a fi în siguranţă.
E puţin cam devreme să începi să dispari.
Bănuiesc că te-am abandonat.
Asta fac, nu?
Ce tot spui?
De ce ai spune asta?
Şi lui dintre toţi oamenii.
Îmi pare rău. Cui?
Socrului tău.
Crede, se pare, că n-am fost un tată foarte bun.
Asta i-ai spus?
Asta crezi?
Niciodată să nu spui că te-am abandonat!
Am fost acolo pentru tine când n-a fost nimeni!
Serios? Ce vrei să-i spun, tată?
Că am avut o copilărie perfectă?
Pentru că... nu ştiu,
puteam fura un portofel când aveam şase ani?
Sau poate pentru că de fiecare dată când plecam într-un nou oraş
mă lăsai să-mi aleg un nume nou?
Ai idee din câte afaceri te-am scos
înainte să se prăbuşească? Sau din puşcărie?
- Îţi aminteşti asta? - De ce am fost în puşcărie, tată?
Pentru că am făcut ce mi-ai cerut să fac.
Ce m-ai învăţat să fac.
Şi singura casă din care m-ai scos
au fost casele cărora le-ai dat foc.
Vrei să ştii adevărul?
Da. Da.
Tu m-ai abandonat.
Am parcurs tot drumul până la final
şi decizi că vrei să fii la casa ta.
Ar trebui să ne numărăm banii acum.
În schimb, mă urc pe pereţii cutiei ăleia nenorocite.
Şi ce am face cu toţi banii ăia, tată?
Ce am face atunci?
Ar trebui să fim doar eu şi cu tine pe vecie, asta vrei?
Pentru că eu nu vreau asta!
Vreau ceva mai mult, tată şi mereu am vrut.
Uite, a fost o poveste tâmpită.
Nu înţeleg de ce te agiţi
pentru acest mic detaliu.
Ştiu că tu nu o faci.
Asta e problema.
Ce vrei, fiule?
Bună, Lindsay.
Sunt Joanne de la registratura liceului Greenfield.
Am verificat înregistrările pe care le-ai cerut pentru anii ăia.
Din nefericire, nu avem un Robert Allen.
Dacă mai ai alte întrebări, mă poţi suna
sau îmi poţi da mai multe informaţii cu care să lucrez
şi o să încerc să te ajut cât de mult pot.
În regulă, mulţumesc...
Mesaj şters.
Bună, Gretchen.
M-ai speriat.
Cel puţin, de data asta nu eşti dezbrăcat.
Da.
Liceul Greenfield... acolo ai fost?
O perioadă scurtă.
E trist că te-au uitat aşa.
Eu nu te-aş fi uitat dacă erai la liceul meu.
Lindsay e aici?
Da, e în spate, măsoară.
Acum ne înţelegem.
Voi fi domnişoara ei de onoare.
Voi spune un toast la nuntă.
- Gretchen, asta-i fantastic. - Cine e John?
Scuză-mă?
Am găsit asta seara trecută în maşina ta.
E telefonul de la serviciu.
L-am căutat. Mulţumesc.
Da, am reapelat
ultimul număr. John.
Ţi-a spus, "fiule."
John e tatăl tău?
Pentru că am crezut că tatăl tău e mort.
John e un asociat în afaceri.
El spune tuturor, fiule.
Ştii cum sunt texanii... toată lumea face parte din familie.
Bine.
Ştii ceva, bine.
Vezi, aici ar putea merge totul prost, dar de ce?
Ea e fericită, tu eşti fericit,
eu sunt fericită.
Bănuiesc că am uitat regula asta... fiule.
Va trebui să-mi amintesc asta...
fiule.
Am înţeles bine?
Da. Da, cred că ai înţeles bine.
Fiule, fiule, fiule.
Vino la liceul Greenfield, fiule.
Ai primit un mesaj de la liceul meu.
Robert, îmi pare rău.
Căutam...
Am vrut să...
E mai bine dacă recunosc că mi-am băgat nasul?
Lindsay, suntem căsătoriţi. Nu există "băgatul nasului."
Doar că, lucram la lista invitaţilor
şi mi-am dat sema că nu mă puteam gândi la o singură persoană
pe care s-o invit din partea ta,
pentru că n-ai vorbit niciodată de unde vii.
- Aşa că mi-am amintit... - Lindsay, e în regulă.
Nu am nimic de ascuns.
Orice vrei să ştii, întreabă-mă.
Liceul n-are înregistrări despre mine.
Ţi-aş fi putut spune eu asta.
Dacă n-ai fost acolo de ce ai albumul lor?
Pentru că e singurul în care am fost.
Dă-te mai încolo.
Ne-am mutat mult.
N-am început şi nici n-am terminat acelaşi an într-un loc.
N-am apărut în vreo poză,
dar de data asta, cât eram la Greenfield,
cumva am reuşit să apar în albumul lor.
N-am stat acolo destul ca măcar să învăţ numele oamenilor.
Linds, în cei 12 ani ai mei de şcoală,
sunt singurii care m-au pus într-un album anual.
Nu cred că ştiu de fapt
o singură persoană de aici.
Îmi place asta, pentru că o dată e o urmă de mine.
Ştii, ceva ce să pot păstra.
N-am avut niciodată o zi bună la serviciu.
- Felicitări omule. - Mulţumesc.
Mai vrei unul pentru prietenul tău?
Da, adu-ne câte unul la fiecare, omule.
- Sărbătorim. - Drăguţ.
Asta mă întristează.
Nu fii tristă.
Toate chestiile astea, viaţa asta...
asta m-a adus aici la tine.
Iată-l.
Am mai comandat un rând.
- În regulă. - Da.
Despre ce vorbeam, omule?
Îmi vorbeai de tatăl tău.
Da. Da, aşa e.
În regulă, tigrule,
e vremea să mergi acasă.
Deci n-ai avut prieteni cu care să creşti?
L-am avut pe tata.
Dumnezeule.
N-am vorbit decât să facem nunta
ca părinţii mei să poată fi acolo
şi niciodată nu m-am gândit la faptul
că poate toată raţiunea pentru care ai vrut să fugi cu mine
a fost pentru că ai tăi nu puteau veni.
Nu, nu, nu e vorba de mama sau tata
sau de oamenii cu care am fost la liceu.
Nunta asta are loc
şi tu ştii că am vrut să fiu aici pentru totdeauna.
Adică, dacă facem nunta asta...
nu e cineva pe care aş putea invita pentru tine?
Un prieten pierdut de mult sau vrun amic de facultate,
sau cineva de la muncă?
Este un tip.
Doamne, asta-i grozav.
Dă-mi datele sale şi o să dau de el.
Ascultă, am un monstru pe mână.
S-ar putea să am nevoie de puţin ajutor cu el.
Da. Milioane.
Zeci de milioane, pentru fiecare.
Nu, nu cred că va veni.
Nu. Nu, Bob are afacerile lui.
Pe asta o fac singur.
Traducerea: Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript: addic7ed.com