În mai 1789, vocea şi energia poporului, răscolite de sărăcie şi nemulţumire,
smulseseră din partea familiei regale decizia de întrunire a Stărilor Generale.
Însă adunarea pornise încă de la început cu mare aprindere şi nu se domolea.
Delegaţii Stării a Treia îşi doreau o nouă epocă.
Însă nobilii şi clerul ţineau cu dinţii de vechea orânduire.
Discuţiile furtunoase continuau la nesfârşit.
Astăzi, Robespierre va ţine un discurs important.
Robespierre ?
Aşa deci. Eh, poate că el va reuşi să domolească spiritele.
Domnilor !
Noi suntem delegaţii ţărănimii, care înseamnă 96% din populaţia Franţei !
Deci suntem adevăraţii reprezentanţi ai Franţei !
Propunerea noastră pentru delegaţii nobilimii şi ai clerului este următoarea:
Plecaţi urechea la vorbele noastre ! Sunteţi doar 4% din Franţa !
Dacă vreţi să fiţi cu adevărat reprezentanţii Franţei, colaboraţi cu noi !
Da ! Veniţi alături de noi !
Lucraţi cu noi, pentru binele Franţei !
Lăsaţi la o parte interesele clasei privilegiate !
Vă vom primi alături de noi !
Treziţi-vă ! Vremea voastră a trecut !
Are dreptate !
Eu vin alături de popor !
Marchizul de Lafayette şi grupul ducelui d'Orléans au trecut de partea poporului.
Începe să devină interesant.
Dacă Starea a Treia va câştiga controlul Stărilor Generale,
politica Franţei va trece în mâinile poporului.
Însă e o corvoadă obositoare.
Da, o ţinem aşa de o lună încheiată.
Unde e doamna comandant ?
Probabil stă de strajă.
Am văzut-o ceva mai devreme plecând spre Versailles, de una singură.
André.
Da ?
Doamna comandant e palidă.
Sper că e doar obosită.
Adunarea Stărilor Generale prevesteşte o nouă Franţă.
Datoria mea este să apăr adunarea şi pe delegaţi, pentru a le asigura succesul.
Ţine-te tare, Oscar !
Episodul 34 Jurământul de pe terenul de tenis
Pe 17 iunie, Starea a Treia, după ralierea unor nobili şi oameni ai bisericii,
s-a autoproclamat Adunare Naţională.
Adunare NaÅ£ionalÄƒ ?
Cum adicÄƒ Adunare NaÅ£ionalÄƒ ?
Au proclamat-o unilateral. Se pretind adevăraţii reprezentanţi ai Franţei,
ignorând Prima şi A Doua Stare, alături de care formează Stările Generale.
Dar eu am auzit că şi unii nobili şi preoţi s-au alăturat Adunării Naţionale.
Aceştia nu mai sunt nobili sau clerici, sunt linguşitorii mulţimii.
Maiestate, dacă stăm cu mâinile în sân, delegaţii ţăranilor vor profita !
Să închid intrarea Stărilor Generale ?
Da. Închide de îndată toate uşile.
E porunca maiestăţii sale, regele.
Dar aşa nu vor mai putea intra delegaţii.
Aşa este. Stările Generale trebuie suspendate.
Ciudat.
Întrunirea şi dizolvarea Stărilor Generale pot fi hotărâte numai de către acestea.
Chiar dacă regele porunceşte...
Ţi-am ordonat să închizi uşile !
Maiestatea sa nu a cerut dizolvarea adunării.
Ţi-am dat un ordin, brigadier de Jarjeyes.
Ferecă toate uşile ! Să nu intre nici măcar o pisică !
Nu vreau să mă pun împotrivă, dle general de Bouille,
însă delegaţii sunt reprezentanţii legitimi ai poporului, aleşi prin vot.
Procedând astfel, le veţi aduce o gravă insultă.
Poporul se supune regelui ! La fel şi delegaţii ! Şi noi, nobilii !
Sau oare mă înşel, brigadier de Jarjeyes ?
- Excelenţă, dar... - Ajunge, Oscar !
Nu te-am chemat să ne contrazicem, ci să-ţi dau un ordin.
Ţine minte că nu tu, nici eu nu închidem uşile sălii.
Este voinţa maiestăţii sale, regele.
Poţi pleca.
Aştept mai târziu raportul tău.
Am înţeles !
Brigadier de Jarjeyes !
Ce mai face tatăl tău ?
Nu l-am văzut de multă vreme.
Aşa deci...
La revedere.
Ce să fac, André ? Alain ?
Nu vă temeţi, doamnă comandant.
Am primit un ordin. Suntem obligaţi să-l executăm.
Însă tertipurile lor murdare îi vor întărâta şi mai mult pe oamenii simpli.
Soldaţii nu le permit delegaţilor să intre !
Nu va mai fi nicio negociere !
Probabil e un şiretlic de-al nobililor şi al familiei regale ! Blestemaţii !
Vreau să vorbesc cu comandantul vostru.
Ascultă ! Am venit din toată ţara, împrumutând bani pentru trăsuri şi hrană !
Nu avem timp de pierdut !
Deschide uşile şi lasă-ne să intrăm !
Avem nenumărate probleme de discutat !
E inutil să vorbeşti cu ei, Robespierre.
Cei de aici sunt doar nişte marionete care ascultă poruncile altora.
Să ne adunăm pe terenul de tenis !
Terenul de tenis...
Da ! E de ajuns de încăpător !
Înţeleg... La terenul de tenis !
Bună idee !
Ascultaţi-mă !
Să mergem pe terenul de tenis !
Terenul de tenis !
Era vorba despre "jeu de paume", un precursor al tenisului iubit de francezi.
Terenurile dedicate acestui joc erau răspândite prin toată ţara.
Am fost alungaţi din sala de adunare !
Aceasta e adevărata intenţie a regelui şi a nobililor care-l înconjoară.
Dar nimeni şi nimic nu poate destrăma Adunarea noastră Naţională !
Oameni buni ! Haideţi să jurăm din inimă,
ţinându-ne de mâini şi uniţi într-o singură voce !
Adunarea Naţională, condusă de popor pentru popor,
nu se va dizolva până ce nu vom avea o nouă Constituţie pentru popor !
20 iunie 1789. Acesta a fost faimosul Jurământ de pe terenul de tenis,
începutul Revoluţiei Franceze.
Ai văzut ? N-am avut dreptate, doamnă comandant ?
Cu cât cei asupriţi suferă mai mult, cu atât răspunsul lor va fi mai aprig.
Voi, nobilii, nu înţelegeţi niciodată asta.
Sunt colonelul Choisielle la Baume.
Azi voi avea onoarea să-i escortez pe delegaţi, la ordinul gen. de Bouille.
Regele convocase din nou cele trei Stări, pentru a pune capăt haosului.
Delegaţii puteau intra în sală doar câte unul, prin singura uşă deschisă.
Urmează episcopul de Fouché. Intraţi, vă rog.
Marchizul de Châtelet !
Contele de Dupla !
Episcopul Lefebre !
Contele de Colage !
Baronul de Menier !
Marchizul de Clair !
Vicontele de Rossiar !
Un moment, vă rog. Dv cine sunteţi ?
Caplegurne, delegat al Stării a Treia.
Vă rog să aşteptaţi până vă strig numele.
Urmează marchizul de Antoire !
Cum vă numiţi ?
Sunt Gymnoire, delegat al Stării a Treia.
Vă rog să aşteptaţi.
În cele din urmă, toţi au înţeles ciudăţenia situaţiei.
De ce delegaţii Stării a Treia nu pot intra ?!
De ce sunt mereu săriţi ?
Ploaia îi va uda până la piele !
Hei ! Lăsaţi-i pe delegaţii noştri să intre !
Urmează episcopul de Mayé !
Domnule colonel !
De ce nu-i chemaţi şi pe delegaţii Stării a Treia ?
Aşa am primit ordin.
Doar nobilii şi clerul intră prin faţă. Starea A Treia va intra pe uşa din dos.
Cum ?!
Marchizul de Vienne !
Nu vedeţi, domnule colonel ?
Ploaia i-a răzbit pe oameni !
Fac doar ce mi s-a poruncit, brigadier de Jarjeyes.
Şi tu ai închis uşile când ţi s-a ordonat.
Ce faci ?!
Opreşte-te !
Nu face asta, de Jarjeyes.
Nu simţim umezeala ploii. Nici muşcătura frigului.
Avântul nostru nu se va domoli, oricât de tare ar ploua.
Ne dă puteri mândria de a-i reprezenta pe cei care ne-au ales,
indiferent de umilinţele ce ni s-au pregătit.
Dar să vă fie limpede un lucru.
Nu suntem nici câini, nici cerşetori.
Nu vom intra niciodată pe uşa din dos !
Ai auzit, brigadier de Jarjeyes ?
Ei vor să stea în ploaie.
Nu mă priveşte pe mine...
Gărzi Franceze !
Deschideţi toate uşile şi conduceţi-i înăuntru pe delegaţi !
Aşa mai vii de-acasă !
Brigadier de Jarjeyes !
Sfidezi ordinul generalului de Bouille ?!
Nu asta mi-e intenţia, colonele.
Calmează-te şi ia seama la aceşti oameni.
Dacă îi mai ţinem mult în ploaie, va izbucni o revoltă.
Am fost însărcinată cu siguranţa adunării, aşa că am luat măsuri să evit un dezastru.
Acum, fugi repejor şi raportează-i generalului de Bouille !
Doamnă comandant, toţi delegaţii au intrat în sală.
Bine.
Întoarceţi-vă la posturile voastre.
Am înţeles !
Aţi înţeles, maiestate ?
Monarhia se află într-o criză foarte gravă.
Deja 200 de nobili au trecut de partea poporului şi sfidează familia regală.
Trebuie să dizolvaţi Adunarea Naţională, cu autoritatea maiestăţii voastre !
Am... Am convocat Stările Generale, nu "Adunarea Naţională".
Dizolvaţi Adunarea Naţională şi continuaţi discuţiile Stărilor Generale !
Aşadar...
Aşadar, vă poruncesc să plecaţi !
Ce ?! Rebeli nenorociţi !
Nu ne putem supune poruncii regelui !
Aşa este !
Nu vom pleca nicăieri !
Da !
Au rămas pe loc !
Clerul şi nobilii au ascultat, dar Adunarea Naţională nu !
Brigadierul de Jarjeyes e aici ?!
Comandantul Companiei B a Gărzilor Franceze, brigadierul de Jarjeyes, e aici ?!
Aduc un mesaj din partea generalului de Bouille !
Veniţi de urgenţă cu toţi oamenii la Versailles !
Aşteptaţi aici până mă întorc.
Dnă comandant, aşteptaţi !
Trebuia să păzim sala adunării.
Ce nevoie au de noi aici ?
Nici eu nu ştiu.
Am o presimţire rea.
André !
Du-te după ea şi vezi ce se petrece.
Bine.
Ce e ?
Vin cu tine.
Rămâi aici.
Brigadier de Jarjeyes, pofteşte înăuntru.
Compania B a Gărzilor Franceze va fi retrasă de la datorie.
De ce ? Spuneţi-mi, vă rog !
De ce ?
Deschiderea uşilor sălii ar fi considerată, în mod normal, o încălcare a ordinului meu.
Ar trebui să fii arestată şi deferită Curţii Marţiale.
Dar te iert şi te retrag de la datorie.
Nu mă tem de Curtea Marţială !
Tatăl tău mi-e prieten vechi.
Am să mă prefac că nu te-am auzit.
Dacă asta e tot, aş dori să plec.
- Oamenii mei mă aşteaptă. - Nu ! Am alt ordin pentru tine !
Ascultă bine.
Compania B se va înarma şi se va întoarce la sala de adunare,
unde va dispersa grupul Adunării Naţionale !
Dacă e nevoie, folosiţi forţa, indiferent de ce vor spune !
Deschideţi focul şi ucideţi, dacă trebuie !
Deschideţi focul şi ucideţi...
Excelenţă !
Vorbim de reprezentanţii poporului francez !
Îmi ordonaţi să-i atac cu arma în mână ?!
Nu mai sunt reprezentanţii poporului !
Sunt nişte rebeli care-l sfidează pe maiestatea sa !
Brigadier, echipează-ţi oamenii şi îndreaptă-te spre sala Adunării !
Refuz.
Atunci, nu-mi dai de ales. Te arestez pentru trădare !
Le voi transmite eu însumi ordinul oamenilor tăi !
Să nu iasă din camera asta până ce nu vă ordon eu !
Nu mişca !
Îndepărtează-te de fereastră ! Întoarce-te spre mine !
Nu voi opune rezistenţă.
Vreau doar să văd ce se petrece afară, colonele la Baume.
Bine. Atunci, sus mâinile !
Bine.
Vreau să văd
cum vor reacţiona oamenii mei la ordinul generalului.
Compania B, la loc comanda !
Iată ordinul meu !
Înarmaţi-vă şi atacaţi adunarea Stărilor Generale !
Îndepărtaţi-i pe toţi rebelii care ocupă ilegal sala !
Poftim ?!
Întoarceţi-vă la cazarmă, echipaţi-vă şi reveniţi aici în zece minute !
Ce mai aşteptaţi ?! Mişcaţi-vă !
Aşteptaţi, băieţi !
I-am promis doamnei Oscar că o vom aştepta aici !
Nu plecaţi până nu se întoarce !
Ce faceţi ?!
Nesocotiţi ordinul celui mai înalt ofiţer al armatei ?
Puţin îmi pasă ce grad ai !
Nu-l ascultaţi pe nenorocitul ăsta !
Nu primim ordine decât de la comandantul nostru !
Aşa este ! Eu rămân cu caporalul Alain !
Şi eu !
Şi eu rămân !
După cum vezi, excelenţă,
Alain de Soisson şi încă 11 oameni îţi sfidează deschis ordinul.
Prea bine !
O să vă învăţ eu ce înseamnă disciplina militară !
Oamenii tăi îţi seamănă ca încăpăţânare.
I-ai dresat chiar prea bine !
Unde îi duceţi pe soldaţii mei ?!
La închisoarea din Abbey.
Voi cere Curţii Marţiale să-i condamne la moarte pe toţi 12.
La moarte ?!
Brigadier de Jarjeyes !
N-ai timp să-ţi faci griji pentru soldaţii tăi, tu însăţi ai probleme mari !
Vei fi degradată şi vei aştepta într-o celulă pedeapsa regelui !
Luaţi-o !
Dle general de Bouille !
E de ajuns să mă pedepsiţi pe mine.
Dar faceţi o mare greşeală executându-i pe cei 12 soldaţi !
Vor servi ca exemplu pentru ceilalţi.
Orice încălcare a disciplinei militare e o lovitură în plus adusă familiei regale.
Încă ceva !
Dacă-i veţi ataca cu arma în mână, veţi lăsa o pată neagră pe blazonul Franţei !
Mai rău de atât e să fii de partea aşa-zisei Adunări Naţionale !
Nu-ţi face griji. Garda Regală îi va mătura pe răzvrătiţi !
Garda Regală ?!
Ce faci ?!
Îmi pare rău, dar trebuie să-mi daţi drumul.
André !
Oscar !
André !
Oscar !
Mai repede, André ! Garda Regală va ataca sala Adunării !
Trebuie să-i oprim !
Trebuie !
VA URMA
Traducerea: intellect după Live-eviL