N-o lăsaţi să scape !
André !
Oscar !
Mai repede, André !
Garda Regală va ataca sala Adunării !
Trebuie să-i oprim ! Trebuie !
Pe 23 iunie 1789, delegaţii Adunării Naţionale au refuzat să părăsească sala,
ignorând porunca regelui Ludovic al XVI-lea.
Compania B a Gărzilor Franceze a primit ordin să disperseze Adunarea.
Însă Oscar a refuzat să execute ordinul.
12 soldaţi, printre care şi Alain, au fost arestaţi pentru nesupunere.
Acum, Oscar se îndreaptă către sala Adunării, pentru a opri Garda Regală
trimisă să atace sala de adunare în locul Gărzilor Franceze.
Episodul 35 Oscar, e vremea să-ţi iei zborul
Sunt comandantul regimentului Gărzii Regale, colonelul Gerodere !
Vă vorbesc vouă, delegaţilor Adunării Naţionale din sală !
Dacă nu vă dispersaţi, veţi fi socotiţi trădători !
Garda Regală va fi silită să intre cu forţa.
Pregătiţi-vă pentru atac !
Aşteptaţi ! O clipă, domnule comandant !
Cei care sunteţi nobili, urmaţi-mă !
Dle marchiz de Lafayette...
Deşi suntem de viţă nobilă, am ales să facem parte din Adunarea Naţională.
N-o să vă lăsăm să vă apropiaţi de ei !
Daţi-vă la o parte, domnule marchiz.
Dacă e necesar, avem permisiunea să deschidem focul !
Înainte !
Înapoi ! Retrageţi-vă !
Doamnă comandant...
Gerodere, ai avea curajul să-mi iei spada ?
Soldaţi ai Gărzii Regale, aveţi curajul să mă împuşcaţi ?
Atunci, trageţi !
Ca să aţintiţi armele asupra delegaţilor, va trebui să treceţi peste cadavrul meu !
Domnişoară, puneţi-vă sabia în teacă.
Cum am putea să-l împuşcăm pe fostul nostru comandant ?
Cum am putea fi atât de laşi încât să ameninţăm oameni neînarmaţi ?
Vom aştepta până când se vor înarma.
Fac asta pentru tine, deşi voi fi socotit trădător.
Gerodere...
Retragerea !
Conte ! Conte de Jarjeyes !
Fiul... Nu, fiica ta, Oscar, a ignorat pe faÅ£Äƒ porunca regelui !
E o trădare de neiertat !
Familia de Jarjeyes ar merita să-şi piardă rangul nobiliar, iar Oscar, să fie exilată !
Domnule de Jarjeyes, de astă dată nu te mai pot apăra.
Ce veţi face, domnule conte de Jarjeyes ?
Maiestate, hotărâţi-i pedeapsa !
Nesupunerea lui Oscar ar trebui extinsă asupra întregii familii de Jarjeyes !
Merită să-i deposedaţi de moşii !
Aş vrea să discut mai întâi cu regina. Ce părere aveţi ?
Scuzaţi-mi intervenţia, maiestate, dar nu e nevoie să-mi aştept pedeapsa.
Mă voi ocupa eu însumi de insolentă !
Domnişoară, vă cheamă stăpânul.
Intru, tată.
Ce s-a întâmplat, André ?
Stăpânul era mânios. Striga "Chemaţi-o pe Oscar !"
Nimic deosebit. Tu n-ai de ce să-ţi faci griji, bunico.
Ia loc aici, Oscar.
Eşti pregătită, Oscar ?
Pentru ce ?
Dă-ţi jos tresele militare şi decoraţia primită de la rege !
Te mai întreb o dată: pregătită pentru ce ?
Îţi sfidezi tatăl ?
Spune-ţi ultimele cuvinte, dacă ai ceva de spus.
Deşi eşti o trădătoare, ai rămas fiica mea.
12 soldaţi de-ai mei îşi aşteaptă execuţia la închisoarea Abbey.
Dacă moartea mea îi salvează, îmi dau cu bucurie viaţa.
Dar ştiu că asta nu se poate. Aşa că nu pot muri aici, acum !
Bagă-ţi minţile în cap !
Familia de Jarjeyes trebuie să-i fie credincioasă regelui, orice s-ar întâmpla !
Un trădător printre noi înseamnă dezonoarea !
Nu te teme, după ce te trimit la Domnul, te voi urma de îndată.
Cu atât mai mult nu pot primi pedeapsa.
Eşti o fiică bună. Dar nu există altă cale.
Opriţi-vă !
Dă-mi drumul ! Dă-mi drumul, André !
Nu, dacă vreţi s-o ucideţi pe Oscar !
N-o să vă las niciodată !
Dă-te din calea mea !
Dacă nu vă opriţi, vă împuşc, o iau pe Oscar şi fug în lumea largă !
Ce-ai spus ?! Ai să fugi cu Oscar ?!
Da...
Aşa simţi ?
Da.
Idiotule !
Ea e nobilă, tu eşti ţăran !
Eu vă întreb aşa:
Ce înseamnă "nobil" ? Ce înseamnă "ţăran" ?
Toţi oamenii sunt egali !
Numai regele îţi poate acorda permisiunea să te însori cu o aristocrată !
Ştiu asta.
Dar ai nevoie de permisiunea regelui ca să iubeşti ?
André !
Nefericitule !
N-o să vă iert pe niciunul !
Dacă-i aşa, ucide-mă pe mine primul !
Nu vreau s-o văd murind pe femeia pe care o iubesc !
Durerea ar fi prea mare.
André...
Bine, o să-ţi îndeplinesc dorinţa.
Deschideţi poarta !
Domnule conte de Jarjeyes, deschideţi poarta !
Aduc un mesaj urgent de la Versailles !
Vă rog, deschideţi !
Prin porunca maiestăţii sale, regina,
brigadierul Oscar François de Jarjeyes nu va fi pedepsită în niciun fel.
Nici familia de Jarjeyes.
Maiestatea sa doreşte s-o slujiţi în continuare cu acelaşi devotament.
Doamna Antoinette ne-a iertat...
Ai auzit, Oscar ?
Îndurarea maiestăţii sale, regina, ţi-a cruţat viaţa !
Proasto !
Proasto...
Închisoarea Abbey
Ce se va întâmpla cu noi ?
Idiot mai eşti ! Vom fi executaţi pentru trădare, aşa cum a spus generalul.
- Nu-i aşa, Alain ? - Probabil că da.
Dar suntem soldaţi. Mai întâi trebuie să fim judecaţi de Curtea Marţială.
Indiferent dacă vom fi executaţi sau nu, le voi spune tot ce am pe suflet !
Aşa-i ! O să vorbesc fără frică !
O să le cer mărirea soldei şi mai multe zile libere !
Prostule ! La ce-o să-ţi folosească pe lumea cealaltă mai multe zile libere ?
Asta aşa-i...
Ascultaţi. Vi s-a dat sentinţa.
Veţi fi executaţi cu toţii pe 1 iulie, la ora 8:00, în piaţa Ludovic al XV-lea.
Cum ?!
Aşteaptă, gardian !
Nu vom fi judecaţi de Curtea Marţială ?
Încă n-am fost judecaţi !
Am auzit că procesul a avut loc.
Imposibil ! Încă n-am apărut în faţa judecătorilor !
Probabil că ăia mari au "simplificat" procedura.
Se întâmplă adesea.
Drăcie ! Am fost judecaţi în lipsă !
Ne-am dus pe copcă, băieţi !
Am aflat unde eşti de la André.
- Aş vrea să te rog ceva, Bernard. - Orice, în afară de un lucru.
Nu voi intra în cârdăşie cu familia regală sau cu vreun nobil !
E vorba de cei 12 soldaţi ai mei.
Toţi sunt oameni simpli, din popor.
Bine. Explică-mi. Îţi sunt îndatorat.
Cum ? Să înconjurăm închisoarea ?
Da. V-ar fi uşor să adunaţi mulţimea.
Ne-ar trebui o mie... Nu, vreo trei mii de oameni.
Asta se poate.
Dar le va fi de folos soldaţilor tăi ?
Sunt comandantul Gărzilor Franceze însărcinate cu apărarea Parisului.
Dacă situaţia de la Paris o cere, îi pot solicita regelui eliberarea lor.
Înţeleg. Bună idee !
Avem nevoie de oameni inteligenţi ca tine de partea poporului !
- Ai s-o faci ? - E o mică problemă.
Dacă se va isca o răzmeriţă ?
Promit că niciun om din grupul tău şi niciun cetăţean nu va fi rănit.
Dacă îmi încalc promisiunea, voi demisiona şi voi veni cu voi.
Bine. De acord !
Să vedem câţi oameni poate ralia discursul meu.
Mă bazez pe tine.
Oscar... Trimite-i salutările mele lui André.
După ce se termină totul, vreau s-o văd pe Rosalie.
Sigur. Va fi tare bucuroasă.
Cu bine.
Cred că merită încercat.
Ce părere ai, domnule Robespierre ?
Salvaţi-i pe cei 12 soldaţi condamnaţi într-un proces nedrept.
Ar trebui s-o facem. Dacă reuşim, vom atrage de partea noastră şi alţi soldaţi.
Într-o zi, ne vom ciocni cu armata.
Iar dacă soldaţii ne vor simpatiza...
Nu "într-o zi", domnule.
De ce nu îndreptăm acum mulţimea spre Versailles ?
Taci, Saint-Just !
De ce alegi mereu calea extremă ?
Extremă ? Cine, eu ?
Adunarea Naţională, salvarea celor 12, jurământul de pe terenul de tenis...
Ca să punem mâna pe putere, trebuie să facem paşi mărunţi şi să avem răbdare.
Tu nu eşti decât un rebel însetat de sânge.
De ce asta, domnule ? N-am făcut altceva decât să vă propun un plan.
Dacă nu vă place, nicio problemă.
Fă-o, Bernard ! Norocul să fie cu tine !
Astăzi vom porni într-o patrulare specială prin Paris.
Am auzit că azi se va desfăşura un miting în piaţa Palais Royale.
Misiunea noastră este să-l ţinem sub observaţie de la distanţă.
Nu uitaţi:
Orice s-ar întâmpla, nu trageţi asupra cetăţenilor !
Orice s-ar întâmpla, nu vă lăsaţi provocaţi !
Pe cai ! Înainte !
Sunt Bernard Châtelet !
Vreau ca voi toţi, cei adunaţi în piaţă, să ştiţi ceva !
Doamnelor şi domnilor, ştiţi prea bine că fiii voştri îmbracă haina militară !
12 dintre ei urmează să fie executaţi, fără să fi avut parte de un proces corect !
Oamenii s-au adunat ca să-i salveze pe Alain şi pe tovarăşii noştri !
Da !
Cetăţeni ! Acei parizieni sunt gata să marcheze începutul noii epoci !
Chiar dacă sunt înrolaţi în armată, şi slujesc vechiul regim,
nu uitaţi, ei sunt camarazii noştri, sclavi plătiţi mizerabil, carne de tun !
Priviţi. Acela e comandantul forţelor de securitate.
Să-l ucidem !
Dacă îl omorâm pe comandant, adunările populare vor fi interzise !
Poporul mânios se va dezlănţui.
Apoi, nu va mai trebui decât să îndreptăm mulţimea spre Versailles.
Cetăţeni !
Haidem cu toţii spre închisoarea Abbey, să cerem eliberarea celor 12 soldaţi !
Aşa este ! Bernard Châtelet are dreptate ! Să mergem la Abbey !
Nu ! Gândiţi-vă înainte ! Armata nu ne va lăsa să mergem într-acolo.
Aşa-i. Eu unul ţin la pielea mea.
Da' de unde ! Suntem prea mulţi ! Armata nu va îndrăzni să ne atingă !
Să mergem la Abbey !
Da, să mergem la Abbey !
Să-i salvăm pe fiii noştri !
Oscar ! Unde eşti, Oscar ?!
Tu eşti căpetenia rebelilor care l-au atacat pe ducele Ardelos !
Stai !
Soldaţii aceia sunt copiii noştri, ai oamenilor simpli !
Eliberaţi-i fără întârziere !
Eliberaţi-i !
Oscar !
Oscar...
Cum e ? Aţi reuşit ?
Da !
Peste cinci mii de oameni au înconjurat închisoarea Abbey !
Bine ! Am reuşit !
E urgent !
Aduc un mesaj urgent din partea comandantului Gărzilor Franceze !
"La Abbey, numărul oamenilor a ajuns la 30000 şi continuă să crească !"
"Nu-i mai putem ţine sub control !"
"E doar o problemă de timp până ce va izbucni o răzmeriţă !"
Nu trebuie să faceţi asta !
Dacă-i eliberaţi pe cei 12, le veţi da apă la moară ţăranilor !
Regina mea...
De ce şovăiţi, maiestate ?
Păi...
Iar voi de ce vă feriţi ?
Eliberaţi-i pe cei 12 !
Sunteţi gata să daţi pradă flăcărilor minunatul nostru Paris pentru 12 oameni ?
Alain, aceasta nu e puterea lui Bernard şi cu atât mai puţin a mea.
E puterea poporului.
Dră comandant, începi să înţelegi cum merge lumea.
Pe 30 iunie 1789, cetăţenii Parisului şi-au primit înapoi cei 12 soldaţi arestaţi.
Aceasta a fost însă doar o mică ondulare înaintea tăvălugului ce avea să vină.
VA URMA
Traducerea: intellect după Live-eviL