Se pare că pleacă la vânătoare.
E ducele de Guéménée.
Gândeşte-te unde te afli !
Lasă-mă !
Dacă îl înfrunţi aici pe duce, eşti terminată !
Nu-l iert ! Când îmi aduc aminte ce-a făcut, mi se ridică sângele la cap !
Florile fără de nume
ce înfloresc pe câmpii
se pot îndoi în bătaia vântului
Dar mie mi-a fost sortit destinul trandafirului
M-am născut să trăiesc în glorie şi pasiune.
Trandafirii, trandafirii
Înfloresc maiestuoşi
Trandafirii, trandafirii
Se scutură nobili.
Trandafirii, trandafirii
Înfloresc maiestuoşi
Trandafirii, trandafirii
Se scutură nobili.
Episodul 12 OSCAR SE DUELEAZĂ ÎN ZORI...?
Ce-s alea ?
Nu ştii ?
Nu...
Sunt de la casa de modă Rose Bertin din Paris.
În ultima vreme, vin adesea la Versailles şi au intrat în graţiile reginei.
În toate cutiile sunt numai rochii ?
Probabil.
Ministrul de finanţe se plângea că plăţile către casa Bertin din ultimele două luni
au fost exorbitante.
Oscar, nu crezi că regina cheltuieşte prea mult ?
Priviţi ce croială, maiestatea voastră !
Dacă maiestatea voastră va purta rochia la bal, vor leşina cel puţin 50 de bărbaţi !
Aceasta se numeşte "Suspinul Secret".
Minunat ! Încântător !
E perfectă !
Dar mi-am făcut luna trecută 18 rochii oficiale şi 38 de seară...
Ce vorbiţi !
Regina trebuie să fie îmbrăcată mereu după ultima modă !
Trebuie să fiţi un model pentru societate !
Aşa e ! Sigur că da !
Mai bine îmi faceţi o rochie din mătasea aceea maro decât din culoarea asta.
Ce spuneÅ£i ?
Regina are dreptate !
Are un bun gust ireproşabil ! E minunată ! O vreau !
Maiestate !
Bine ai venit, Oscar !
Te-am aşteptat în fiecare zi.
N-ai mai venit de mult pe la mine.
S-a întâmplat ceva, Oscar ?
Nu, maiestate.
André, cum ţi se pare culoarea asta ?
Nu e un maro frumos ?
Mie îmi pare de culoarea puricelui, maiestate.
Culoarea puricelui ?!
- Culoarea puricelui ?! - Cum îndrăzneşti ?!
Culoarea Puricelui ?
Splendid !
Perfect.
Ce-ar fi s-o împărţim în culoarea burtă-de-purice şi picior-de-purice ?
Da, maiestate ! E o idee minunată !
Anul ăsta, culoarea la modă va fi Culoarea Puricelui.
Daţi-mi nişte material de culoarea puricelui, dnă Bertin.
Croiţi-mi o rochie de culoarea burtă-de-purice.
- Lenjerie de culoarea puricelui ! - Corset de culoarea puricelui !
Culoarea Puricelui !
Ce prostie ! Auzi, Culoarea Puricelui !
Nu ştiu, dar îmi face mâncărime.
De când e regină, are numeroase îndatoriri, cum ar fi starea naţiunii.
Dar se scaldă în lux toată ziua !
Ai spus că banii pe care îi cheltuieşte vin din impozitele oamenilor simpli.
Dar ea îi iroseşte pe concerte, baluri, rochii scumpe...
André, nu vorbi aşa.
De ce nu ?
Tu erai îngrijorată ce vor spune oamenii despre regina Antoinette !
Aşa este. Dar acum...
Măcar pentru o vreme, vreau să facă ce-i place.
Se simte singură.
La cine ar mai zâmbi trandafirul, dacă şi-ar pierde Soarele ?
Când norii negri ascund stelele, cum îşi găseşte marinarul drumul ?
Te referi la Hans Axel von Fersen ?
Împodobindu-se şi distrându-se la baluri,
încearcă să uite de singurătate.
Vreau să înţelegi.
Să mergem. Trebuie să încep pregătirile pentru banchetul de mâine.
Shoenbrunn, Austria.
Ce-i asta ?!
S-a făcut mult mai frumoasă şi demnă.
Asta nu e frumuseţe !
Ăsta nu e portretul reginei Franţei, ci al unei actriţe de vodevil !
Dar...
Nu pot să cred că aceea este fiica mea !
Trimiteţi portretul înapoi în Franţa.
Marie, draga mea...
Te-au orbit mătăsurile şi bijuteriile...
Ştie oare câţi bani din impozite a cheltuit ?
Fecioară Maria, ai grijă de ea !
Pari fericită, Marie-Antoinette,
în fiecare zi, eşti tot mai frumoasă.
Zâna de la Versailles, regina rococo-ului, Trandafirul Franţei !
Aceste şoapte mă încântă.
Dar de ce simt că îmi lipseşte ceva ?
Spune-mi, mamă. De ce mă simt aşa ?
Un Château Iquemo din 1692. Excelent.
'91 a fost un an prost.
Probabil fiindcă a plouat prea mult.
Iar în '80, stăpânul viilor de la Bordeaux a fost prea îngăduitor.
A fost prea blând cu fermierii.
Influenţează asta gustul vinului ?
Sigur că da !
Ca să avem producţii bune, trebuie să-i ţinem pe fermieri la limita supravieţuirii.
Dacă se lenevesc, n-o să ne priască vinul.
Mă gândeam să anulez de tot audienţele de dimineaţă.
Ce spuneţi ?
E bine. Aţi putea dormi mai mult.
Dacă nu avem audienţe marţi dimineaţă, putem merge la vânătoare !
Dle de Guéménéee, dv. ce spuneţi ?
E o idee excelentă !
Regina Franţei nu trebuie să stea de vorbă cu ţăranii !
Cu cât mai repede opriţi audienţele, cu atât mai bine.
Dar...
Ce e, Oscar ?
Se pare că în Garda Regală nu se mai învaţă bunele maniere.
Un simplu soldat ne întrerupe conversaţia !
Nu-i nimic, eu şi Oscar suntem prietene.
Vorbeşte, Oscar.
Pe lângă audienţele cu nobilii, audienţa cu reprezentanţii poporului
este datoria regelui şi a reginei !
Datorie ?
Dacă îi primiţi la Curte pe oamenii ce vin de departe,
le veţi câştiga înţelegerea şi afecţiunea.
În plus, veţi afla ce se petrece cu poporul, în afara Curţii.
Înţeleg.
Vă rog să nu rupeţi legătura cu poporul.
Îţi voi urma povaţa, Oscar.
Vă mulţumesc, maiestate.
E minunat.
E ultimul model.
Uşor şi precis.
Am auzit că sunteţi un ţintaş bun, dle duce de Guéménée.
Dacă vreţi, nimeresc ţinta de la 200 de metri.
Uimitor !
Am încredere în precizia mea !
Nu ca o puşlama care umblă cu nasul pe sus !
Şi ce dacă e fiică de general ? Femeile n-au ce căuta în Garda Regală !
E ridicol !
Să vorbim puţin despre dv.
Un om care împuşcă pe la spate un copil lipsit de discernământ...
El e demn să fie duce ?
Asta e ridicol.
Îmi furase banii !
Am pedepsit un hoţ, ce-i rău în asta ?
Sărăcimea caută orice prilej să fure de la noi !
A fost o execuţie, un exemplu !
Dacă un copil fură de foame, ce drept avem să-l judecăm ?
Su vă credeţi Dumnezeu, dle duce de Guéménée ?
Ce insultă ! Drept cine mă iei ?!
Sunt ducele Henri Salvador de Guéménéee !
- Câtă neobrăzare ! - Dv. sunteţi neobrăzat !
Credeţi că rangul de duce vă dă dreptul să faceţi orice ?
Aşa se poartă un nobil ?
Eu, Oscar François, accept provocarea.
Asistentul meu vă va comunica ora şi locul.
Ce armă alegeţi ?
Îmi convin pistoalele dv. preferate.
Nu da înapoi în ultimul moment, obraznico !
De când m-am născut, nu mi-am călcat niciodată cuvântul !
Nesocotito ! Îţi voi găuri faţa ta frumoasă !
Foarte bine, Oscar !
De ce n-o opriţi, stăpâne ?
Nu te teme. Ştie să mânuiască pistoalele la fel de bine ca spada.
N-am crescut-o ca pe succesorul meu s-o văd murind acum.
Conform obiceiului, cel provocat îşi alege arma.
De ce a ales pistoalele ?
Asta e Oscar. Vrea să-şi depăşească mereu limitele !
Cu spada, ar fi învins prea uşor.
Ducele de Guéménée s-a clasat al doilea în concursul de tir de la Roma, anul trecut.
Vezi ? N-ai de ce să-ţi faci griji.
Dar e un duel cu un singur foc. Dacă ratează...
Pe deasupra, ducele de Guéménée e un laş.
Cine ştie ce mârşăvie pune la cale.
Ca să prevenim folosirea tacticilor necinstite, vom avea un observator.
Nu te teme, nu te teme !
Un duel cu puşlamaua aceea e floare la ureche !
Nu-i aşa, dle duce de Orléans ?
Ce e ?
Dar se va trage o singură dată.
O singură dată...
E foarte greu de crezut, dar dacă vei rata, vei muri.
Totuşi, avem o cale să ne asigurăm victoria, chiar dacă nu ai nevoie.
Care ?
Dacă îţi spun, îmi rămâi dator cu un serviciu ?
Sigur că da.
Despre ce e vorba ?
Să ţinem duelul în spatele catedralei Chartres.
Şi...?
Ştiu bine zona, mă plimb pe acolo în fiecare dimineaţă.
Drumul prin pădure din spatele catedralei merge de la vest la est.
În anotimpul acesta, soarele răsare de acolo.
Una dintre ferestrele colorate este întredeschisă de când o ştiu.
La răsărit, razele soarelui se reflectă de fiecare dată în acelaşi loc.
Ce s-ar întâmpla dacă ar orbi-o pe Oscar când se pregăteşte să tragă ?
Dacă aş decide eu, ca observator, poziţiile şi momentul începerii duelului ?
Oscar n-ar avea nici o şansă !
Înţeleg... Mulţumesc foarte mult !
Nu poţi dormi ?
Nu e asta...
Nu te teme, ai să învingi.
Nu mă tem.
Atunci de ce nu te duci la culcare ?
Îţi aminteşti, Oscar ?
Când aveai şapte ani, am îngropat o comoară la rădăcina stejarului.
Nu-mi amintesc.
O teacă de plumb şi un cuţit roşu.
Crezi că mai sunt acolo ?
Nu ştiu...
Mâine dimineaţă, să ieşim prin spate.
Dacă află bunica, o să fie scandal.
Gerodere va fi asistentul meu.
Nu trebuie să vii cu mine.
Te conduc până la jumătatea drumului.
Hai la culcare. N-ar fi bine să răceşti.
Cred că vrei să fii singură... Mă duc la culcare.
André...
Ce-i ? Ţi-e frică ?
Nu mi-e frică.
Totuşi, cred că mi-e frică...
Dar nu de el.
Mi-e frică să mă implic în probleme de viaţă şi moarte.
De Guéménée e un om rău.
Pe cei mai slabi decât el, îi priveşte ca pe nişte viermi.
Dacă o ţine aşa, va deveni o ruşine pentru nobilime şi pentru familia regală.
Dar aşa sunt eu.
Chiar dacă e rău, îmi vine greu să-i iau viaţa.
André, dacă voi muri, să nu dezgropi comorile de sub stejar.
O teacă de plumb, un cuţit roşu şi un ursuleţ împăiat.
Mă duc la culcare. Noapte bună.
Vom desfăşura duelul după regulile cavalereşti.
Vă veţi aşeza spate în spate.
Eu voi număra.
Faceţi 10 paşi, apoi vă întoarceţi şi trageţi.
De ce nu mi-aţi spus mai devreme ?
Am aflat abia ieri seară, târziu.
Trebuie să-i opresc !
Nu pot să cred că Oscar se duelează !
Vom asista la duelul dintre ducele Henri Salvador de Guéménée
şi comandantul Gărzii Regale, Oscar François de Jarjeyes.
Martori sunt ducele Ludovic Filip d'Orléans şi căpitanul Victor Clement de Gerodere.
Începeţi !
Unu !
Mai repede !
Trei !
Cinci !
Dumnezeule ! Fă să ajung la timp !
Şapte !
Opt !
Nouă !
O rază de lumină din spate ? Ce înseamnă asta ?
Se reflectă din catedrală ?
Dacă a ieşit soarele, mă va orbi când mă întorc.
Am probleme !
O să-ţi trimit un glonte în fruntea ta albă !
Zece !
Am să-l împuşc în mâna nelegiuită care l-a ucis pe copil !
Eşti teafără, Oscar ?
Mâna mea ! Mâna mea !
- Liniştiţi-vă, e o rană uşoară. - Mâna mea !
Oscar ! M-ai păcălit, nu-i aşa ?
Nu mă subestima ! Sunt duce !
Oscar !
Ce-ai făcut ?
Eşti pedepsită o lună !
Dle duce de Guéménée, e o ruşine pentru un nobil să-şi piardă controlul !
Nu e drept.
E o pedeapsă nedreaptă !
Iartă-mă, Oscar.
Dar nu-i pot opri pe cei ce-ţi vor răul.
VA URMA
Traducerea: intellect după Live-eviL
Dacă iubirea înseamnă suferinţă...
Voi îndura orice durere...
până când ea va ajunge la inima ta.
Tu eşti lumina, eu sunt umbra.
Suntem uniţi pentru veşnicie.
Suferinţa mi-e e tot mai grea,
dragostea mi-e tot mai adâncă.
Cu cât te iubesc mai mult
Tu nu mă vezi...
Oscar...
Oscar !