Sunt bijutierul Böehmer de la Paris.
Doamnă Antoinette, v-am cerut o audienţă fiindcă am nevoie urgentă de ajutorul dv.
Ce vedeţi aici a fost comandat de fostul rege, Ludovic la XV-lea,
pentru doamna du Barry.
Dar regele a murit subit şi n-am mai avut cumpărător.
Colierul este atât de scump, încât nicio altă familie regală nu şi l-ar permite.
Mărită regină a Franţei, maiestatea voastră, Marie Antoinette,
nu poate cumpăra nimeni colierul, decât dv !
Cât costă ?
1600000 de livre.
1600000 de livre înseamnă aproape 19,2 miliarde de yeni.
Din cauza preţului exorbitant, Antoinette l-a refuzat pe bijutier.
Însă acest colier avea să-i aducă Antoinettei necazuri mari, neaşteptate.
Capitolul 22 Colierul străluceşte rău prevestitor
E băiat, André. În sfârşit, s-a născut Delfinul.
După idila şi despărţirea de Fersen,
regina Marie Antoinette a născut o fată apoi pe Delfinul Iosif, în 1781.
Acum regina este mama Franţei, atât cu cu numele, cât şi în fapte.
Să bem şi să ne veselim, André. Du-mă într-un loc unde vrei tu.
Da, căpitane !
Parisul era în sărbătoare. Poporul se bucura pentru regină.
Asta gândea şi simţea Oscar, bucurându-se pentru veselia oamenilor.
Dar ea nu înţelegea că veselia lor era ceva de moment.
Nu ştia ce simţeau cu adevărat, nu le cunoştea viaţa.
Beţi, cât mai puteţi.
În curând veţi ridica flinta, nu halba de bere.
Beţi, cât mai puteţi.
Supa e apă chioară, birurile sunt grele, beţi.
Chemaţi-mă când se trezeşte Iosif.
Da, maiestate.
Maria Tereza, e rândul tău. Hai să ieşim în grădină.
Astăzi o să mergem la rondul de flori din partea sudică.
Regina n-a venit încă ?
Scuzaţi-mă, trebuie să începeţi audienţa.
Veniţi în sala de primire.
Urmează Wofold !
Am o proprietate în Montparnasse, Beaufort.
Din cauza ploilor abundente, anul acesta nu s-au făcut strugurii.
Ţăranii nu-şi plătesc birurile...
- Ţăranii nu-şi plătesc birurile... - Următorul.
Urmează Merviende !
Baroana de Movlier.
Vrei sÄƒ te mulÅ£i din palat ?
Da. Aici nu pot să mă ocup de copii, din cauza îndatoririlor de stat.
Nu ştiu dacă e bine...
Numai tu poţi ţine audienţele cu nobilii.
Vă rog, maiestate !
Marie Antoinette s-a mutat de la Versailles, într-un mic palat.
Detesta îndatoririle şi eticheta de la palat.
Micul Trianon este un palat cochet, ascuns în grădinile vaste ale Versailles-ului.
Era cel mai frumos loc în care regina îşi putea petrece plăcut timpul cu copiii ei.
Numai un număr foarte redus de prieteni apropiaţi aveau voie să o viziteze.
Asta a însemnat, practic, sfârşitul audienţelor ţinute de regina Antoinette.
Din ce în ce mai mulţi nobili o vorbesc de rău pe regină.
Fac săptămâni întregi pe drum, dar sunt opriţi să intre la Trianon.
Unii au spus cu glas tare că regina uită ce au făcut nobilii pentru familia regală.
Taci, André.
Nu vreau să aud asemenea lucruri.
Ai văzut-o cum se joacă cu copiii ?
Zâmbeşte aşa cum n-am mai văzut-o de mult.
Asta mi-e de ajuns.
Austria
Palatul Schoenbrunn
Ce nebună e Antoinette !
Şi-a uitat îndatoririle de regină şi s-a mutat într-o casă de vacanţă !
Mamă ! Te simţi rău ?! Rezistă, mamă !
E în ordine, Iosif. N-am nevoie de ajutor.
Fiica mea, iubeşte-ţi poporul şi fă-te iubită ca regină !
Împărăteasa Austriei, Maria Tereza, a murit la 63 de ani,
îngrijorată pentru viitorul Antoinettei.
Scrieţi-i o scrisoare de condoleanţe fratelui dv din Austria, împăratul Iosif.
Dle conte Mercy...
Ciudat... Nu văd limpede în faţa ochilor scrisoarea pe care o scriu.
Cum se numea râul care se vedea de la ferestrele palatului Schoenbrunn ?
Nu-mi mai amintesc...
Mamă... Mamă !
Au trecut patru ani de când i-am arătat colierul reginei.
Am bătut toată Europa în lung şi-n lat, până în Rusia, dar n-am găsit cumpărător.
Am şi eu mândria mea de bijutier.
Vreau ca regina Franţei să-l cumpere, orice-ar fi !
E preafrumoasă şi nobilă ! Colierul i se potriveşte numai ei !
Dar s-a retras de la palat şi nu mai pot merge la ea.
Am auzit că eşti apropiată de regină.
Am venit să-ţi cer ajutorul.
Vrei să-i trimiţi acest mesaj reginei ?
Vă înţeleg, dle Böehmer.
Voi găsi o cale.
Dacă aţi putea, atunci efortul meu de a veni aici este pe deplin răsplătit.
Întoarceţi-vă peste o săptămână.
Mine, voi merge la Trianon şi îi voi comunica dorinţa dv.
Transmiteţi-i salutările mele.
Ţi-ai pierdut minţile, Jeanne ?
Nu numai că n-ai călcat pe la Trianon, dar nici măcar n-ai vorbit niciodată cu regina !
De ce nu bei şi tu cu mine ? Pentru 1600000 de livre !
Ce e, Jeanne ?
De ce m-ai chemat aici în secret ?
Ai vreo surpriză plăcută pentru mine ?
Desigur.
V-am adus eu vreodată ceva urât ?
Urmaţi-mă.
Cum ? Un colier pe care maiestatea sa şi-l doreşte cu ardoare ?!
Vorbiţi prea tare, dle cardinal.
Regina mi-a spus să păstrez secretul.
Mai ales faţă de rege.
Maiestatea sa este împotrivă, deoarece colierul este exorbitant de scump.
Dar regina s-a hotărât.
Va plăti 1600000 de livre, în rate.
Se vede că e de viţă nobilă. E foarte hotărâtă.
Dar există o problemă. Are nevoie de un garant pentru plata ratelor.
Pe cineva nobil, discret şi de încredere.
Maiestatea sa a spus că există un singur asemenea om, cardinalul Rohan !
Eu ? Dar avea de unde să aleagă...
Este o onoare pe care o ai o dată în viaţă !
Sunt de acord, Jeanne !
Eu, cardinalul Rohan, îi voi garanta împrumutul !
Marie Antoinette de France...
1600000 de livre plătibili în rate, câte 400000 la şase luni, timp de doi ani.
Marie Antoinette de France.
E în ordine. Semnaţi, dle cardinal.
Da... Garantul ei este Louis de Rohan. E bine ?
Da. Foarte bine.
S-a terminat.
Doamnă Jeanne, trimite-i neîntârziat colierul reginei.
Fără îndoială.
Reaminteşte-i că aştept prima rată.
Ştiu.
- Trebuie să plec. - Mulţumesc.
Vă mulţumesc !
Domnule cardinal ?
Mă duc la Trianon, chiar acum.
Da, da.
Diseară să treci pe la mine
şi să-mi povesteşti bucuria maiestăţii sale.
Voi veni.
Nicolas, du-te în Anglia şi vinde diamantele !
Sparge-le în bucăţi, ca să nu laşi urme !
Retaux, ascunde-te în Elveţia. Dacă vor descoperi falsul, vom fi executaţi.
Dar tu, Jeanne ?
Eu mai rămân la Paris, Dacă dispărem toţi deodată, vom trezi suspiciuni.
Cum adică regina nu e la Curte ?!
Vă rog, nu strigaţi.
Suntem la Versailles.
Şi ce dacă strig ?
Fără regină, Curtea nu mai e Curte pentru noi, nobilii !
Vă rog, potoliţi-vă.
Altfel, voi fi obligată să vă rog să plecaţi.
Interesant ! Dă-mă afară, dacă poţi !
Am făcut două săptămâni pe drum, din Loara.
Am nevoie urgentă ca regina să medieze disputa cu vecinul meu !
Am auzit că regina se distrează într-o casă de vacanţă !
Pentru asta ne respingeţi de la audienţe şi ne faceţi de ruşine ?!
După cum v-am spus, veţi discuta această problemă cu ministrul de interne.
Nu ajunge un ministru !
Vreau să vorbesc cu regina !
Sunt comandantul Gărzilor Regale, colonelul Oscar François de Jarjeyes.
Şi ce dacă ?!
Vă rog să părăsiţi sala !
Lăsaţi-mă ! Pot merge şi singur !
Lăsaţi-mă !
Daţi-i drumul.
Faceţi loc !
Dnă colonel, dacă eşti de viţă nobilă, ar trebui să înţelegi.
Regele are nevoie de nobili în aceeaşi măsură ca nobilii de rege.
Dacă familia regală face ce-i taie capul, nu mă mai interesează de ea !
N-o să mai calc niciodată pe la Versailles ! Niciodată !
Aţi făcut bine.
Înapoi la posturile voastre.
Am înţeles !
Încet, dar sigur, vremurile se schimbau.
Până şi nobilii începeau să murmure împotriva familiei regale.
Anglia a recunoscut, în sfârşit, independenţa Americii.
Corpurile expediţionare încep să se întoarcă la Paris.
Mi-am zis că ar fi bine să-ţi spun.
Noapte bună, Oscar.
André, mâine mă duc la Trianon şi-i voi spune reginei părerea mea.
Măcar pe jumătate, dar trebuie să reînceapă audienţele.
Altfel, se va înstrăina şi mai mult de nobili.
Noapte bună.
Oscar !
Mă bucur că ai trecut pe la mine.
De ce nu vii mai des ?
Pe tine aş vrea să te văd în fiecare zi.
Vă mulţumesc, maiestate.
Vorbesc serios, Oscar.
Maria Tereza !
Oscar, voiai să-mi spui ceva ?
Nu. Am venit doar să văd cum se simte maiestatea voastră.
Dacă-i aşa, simte-te ca acasă.
Aici nu trebuie să respecţi eticheta.
Simte-te bine.
Da. Vă mulţumesc, maiestate.
- Oscar... - Da, maiestate.
Am auzit că se întorc voluntarii.
Da.
Crezi că el va veni să mă vadă ?
Au trecut doi ani.
Poate că din cauza timpului care a trecut, dar acum mă pot gândi la el cu seninătate.
De când e mamă, regina s-a făcut şi mai frumoasă.
Şi probabil e cea mai frumoasă perioadă din viaţa ei.
Îi voi spune mai târziu.
Scuzaţi-mă, nobili domni.
Îmi puteţi spune unde e Sevres ? Am auzit că e pe lângă Versailles.
Trebuie să-i duc raniţa camaradului meu înapoi familiei sale.
- Vii din America ? - Da.
Nu te îngrijora. Sevres e aproape. Te conducem noi până acolo.
André, în seara asta hai să bem !
Du-mă la Paris.
E bine să te îmbeţi din când în când.
Nu te îngrijora, Oscar. Fersen se va întoarce în viaţă.
I-am căutat numele. Nu se află pe lista victimelor.
Ce-ţi veni să vorbeşti despre asta ?
Da' văd că ştii să bei, domnule...
Mai vrei o stacană ?
Nu, mulţumesc.
Vinul meu nu ţi-e pe plac ?
Calmaţi-vă, domnule. O să-l beau eu.
Nu vorbeam cu tine !
Mă uit la tine şi îmi pari din ce în ce mai strălucitor !
Ce soldat frumos ! Până şi Zeus ar saliva după tine !
Bea, frumosule.
Nu, Oscar !
Au...
"Frumosule" ?!
Dacă-ţi mai pui labele pe mine, îţi mut faţa !
Astăzi nu eşti în apele tale.
Nu-i aşa, soldat din Garda Regală ?
Robespierre !
Da.
Soarta ne aduce mereu împreună.
Ultima oară ne-am văzut la Allas.
Astăzi sunt avocat la Paris.
Pledez cauza poporului.
Cauza poporului ?
E din Garda Regală ?
Înseamnă că e nobil !
Ce caută un fante dintr-ăsta în barul nostru ?
Mi se face greaţă când îl văd.
Daţi-l afară ! E căţelul reginei !
Bernard, dacă vrei să fii un reporter adevărat, priveşte cu atenţie.
Furia oamenilor explodează numai la auzul cuvântului "nobil".
Oscar, ai avut noroc că n-au aflat că eşti femeie.
Dar eu îmi dau seama,Oscar.
Indiferent de uniforma pe care o porţi, eşti, fără îndoială, femeie.
Maiestate, aţi primit o scrisoare de la un bijutier pe nume Böehmer.
Böehmer ?
"Vă rog să plătiţi prima rată, conform contractului."
Care rată ? Care contract ? Nu ştiu despre ce vorbeşte.
E absurd !
Probabil că şi-a pierdut minţile, după ce n-a putut vinde colierul.
Sărmanul om...
Maiestate...
Nu e nevoie s-o păstrăm.
Da, maiestate.
"Afacerea colierului" era pe cale să înceapă.
VA URMA
Traducerea: intellect după Live-eviL