Oscar ! Oscar !
Oscar !
Bunico, ştii cumva unde e Oscar ?
Puţin mai devreme era în camera ei.
André ! Ştii unde e Oscar ?
Da. A plecat să călărească, singură.
Să călărească...
André !
- Da, domnule. - Cred că tu ştii.
Ce are Oscar ?
De ce i-a spus doamnei Antoinette că vrea să părăsească Garda Regală ?
Spune-mi tot ce ştii, André.
Îmi pare rău, domnule. Nu mi-a spus nimic.
André ! Te-am făcut paznicul ei tocmai pentru când se va întâmpla aşa ceva !
Vorbeşte !
Nu mai trebuie s-o însoţesc. Mi-a dat voie să fac ce vreau.
Ce ?!
După despărţirea de Fersen, Oscar încerca să se schimbe.
Se hotărâse să trăiască ca un bărbat.
Nemaivoind să fie o marionetă a celor de la Curte, în Garda Regală,
îi ceruse Antoinettei s-o transfere într-un serviciu militar mai primejdios.
Episodul 28 O marionetă care începe să umble
De pe data de 1 aprilie, brigadierul Oscar François de Jarjeyes
este numită la comanda Companiei B a Gărzilor Franceze.
Compania B a Gărzilor Franceze...
Regina v-a lăsat şi un mesaj.
"Postul de la Gărzile Franceze e singurul disponibil, dar dacă ai obiecţii, spune."
"Ai grijă de tine."
Răspundeţi-i doamnei Antoinette aşa:
Îi mulţumesc că mi-a ascultat dorinţa egoistă şi să aibă, la rândul ei, grijă de ea.
În onoarea comandantului Gărzii Regale, la dreapta !
Prezentaţi arm' !
Vă mulţumesc. A fost ultima mea trecere în revistă.
A fost splendidă, v-aţi mişcat în perfectă ordine.
Doamnă comandant, de ce ne părăsiţi aşa, pe neaşteptate ?
Nu vă părăsesc.
V-am greşit cu ceva ?
Defel. M-aţi servit impecabil.
Vă mulţumesc. În special tu, Gerodere, mi-ai fost de mare ajutor.
Nu ajunge ! Spuneţi-ne de ce plecaţi şi aţi ales Gărzile Franceze !
Faţă de noi, Gărzile Franceze sunt o adunătură de ţărani neciopliţi !
Nu vrem sÄƒ ajungeÅ£i acolo !
Gerodere, te numesc Ã®n locul meu. Regimentul rÄƒmÃ¢ne Ã®n grija ta.
Doamnă comandant !
André.
Da ?
Peste o săptămână, mă voi transfera la Gărzile Franceze.
Până atunci, voi sta la conacul nostru din Normandia.
Începând de mâine, nu mai trebuie să mă însoţeşti.
Am înţeles.
Nu sunt mânioasă pentru ce s-a întâmplat.
Nu-ţi voi purta pică.
Dă-mi drumul, André ! Strig după ajutor !
Şi acum ce-ai să-mi faci, André ?
Iartă-mă.
Jur că nu se va mai întâmpla niciodată.
Oscar simţea că pe lume există multe feluri de iubire.
O iubire între cei care se iubesc.
O iubire care tânjeşte din tot sufletul după cineva.
O iubire neîmpărtăşită, din partea cuiva neaşteptat.
O iubire pe care n-o observi, deşi celălalt e lângă tine.
Iubirea lui André pentru ea.
Era acelaşi fel de iubire pe care ea i-o purta lui Fersen.
Oscar ştia că André suferă îngrozitor, însă...
"Voi încerca să-l evit", îşi spunea Oscar.
"Îmi pare rău, André", îşi spunea Oscar.
Pot să vin lângă tine ?
Sigur. Te rog.
Vino.
Mulţumesc.
Eu sunt olog, dar îmi pare că pe tine nu te mai ajută ochii.
Şi că suferi din dragoste.
Pe lumea asta, oamenii văd două feluri de lumină.
Una e lumina soarelui şi a stelelor...
Cea pe care o vezi cu ochii.
Iar cealaltă e lumina speranţei din inima omului.
Pe aceasta n-o poţi vedea cu ochii,
dar pe ea trebuie s-o ai înainte de toate.
Ca să poţi trăi.
Chiar dacă ai ajuns la capătul puterilor.
E inima ta, frate.
Iubirea se naşte între două inimi.
Ochii sunt doar un accesoriu.
Înveseleşte-te, prietene.
Cu bine, Mylene, nu fi mironosiţă...
Pumnul meu e mai înfricoşător...
... decât gloanţele inamicului !
Haideţi, aşadar, la luptă
Bărbatul are lupta în sânge !
- N-ai mai venit de mult pe aici, tinere ! - Aşa-i !
Cârciuma asta e cam pustie.
Noi suntem singurii muşterii ?
Bine, atunci o să te duc într-un loc mai bun. Vino !
Hei, Alain !
Ajunge ! Încă n-am ieşit din rond !
La naiba, m-au găsit !
Atunci rămâne pe data viitoare !
Te-a apucat acum zelul ?
Dar în seara asta suntem în alertă maximă !
Bine, datoria e datorie.
Aşteaptă !
Alain, eşti în Gărzile Franceze, nu-i aşa ?
Da, în Compania B.
Compania B...
Şi ce-i cu asta ?
Vreau să te rog ceva.
Barăcile Gărzilor Franceze
Intră !
Sunt colonelul Dagout, comandantul adjunct al Companiei B.
Am vrut să vă urez bun venit.
Îţi mulţumesc.
Dar am auzit că trecerea în revistă a trupelor va fi mâine.
Aţi venit cu o zi mai devreme.
Da. Sunt aici pentru prima oară şi am vrut să mă familiarizez cu detaliile.
Condu-mă la barăcile soldaţilor.
Păi...
La naiba, m-ai bătut !
Îmi pare rău, dar asta e !
Nu-mi prea place să vă port într-o hazna ca asta...
Nu-ţi face griji.
Şase ! Vine noul comandant !
Ce ?!
Băieţi !
Repede !
- Ce l-a apucat să vină atât de devreme ? - Aliniaţi-vă !
Poftiţi.
Începând de mâine, voi fi comandantul vostru.
Sunt Oscar François de Jarjeyes. Mă bucur să vă cunosc.
Trupă ! Daţi-i onorul noului nostru comandant !
Ce înseamnă asta, André ?!
Ţi-am spus că nu mai trebuie să mă însoţeşti !
Nu fac asta, Oscar.
Sunt soldat în companie.
Am un prieten aici. M-am înrolat ieri, cu ajutorul lui.
Orice-ar fi şi orice crezi tu, eu sunt singurul care te poate apăra.
Mă întorc în baracă, doamnă comandant !
André !
Fă cum vrei.
Aţi auzit despre noul nostru comandant ?
Să nu vă mire. Uniforma vă poate păcăli, dar e femeie !
Serios ? Comandantul nostru e femeie ?
Imposibil !
Nu concep aşa ceva ! Nu voi primi ordine de la o femeie.
Tu ce zici, Alain ?
Normal, nu e deloc plăcut.
Scoală, André ! Ţi-a venit rândul să stai de strajă !
Aşa... Relaxează-te, oricum nu se va întâmpla nimic.
Dacă va veni cineva, vor fi cetăţeni din Paris, la furat mâncare.
Aşează-te, poporene.
Mi-ai spus că eşti fiu de tâmplar, nu ?
Că vrei să te înrolezi în Gărzile Franceze şi ai nevoie de ajutorul meu.
Foarte bine. Dar de ce m-ai minţit ?
Spune-mi motivul.
Nu am un motiv special.
Şi nu te-am minţit...
Termină. Nu eşti fiu de tâmplar.
Puţi ca unul dintre nobilii pe care îi urăsc.
Nu sunt nobil.
Nici n-am spus că eşti. Am spus că puţi ca unul.
Cineva te-a văzut intrând în camera noului comandant.
Foarte bine.
Fiecare poate avea motivele sale ascunse.
Dar o să-ţi spun ceva, André.
Gărzile Franceze sunt pline de băieţi care îi urăsc pe nobili mai mult decât mine.
Mai ales dacă e vorba de o aristocrată snoabă.
Domnişoară, de astăzi veţi servi în Gărzile Franceze !
- Aş vrea... - Ce e ?
E vorba de André. A dispărut acum trei zile.
Credeam că poate ştiţi ceva despre el...
Va lipsi o vreme de acasă.
Stă în cazarmă.
Cum adică ?
Nu te teme, bunico. Andre este André. Eu sunt eu.
Nu mai suntem copii.
Intră !
Doamnă comandant ! Ne-am adunat cu toţii pe terenul de defilare !
Vă rog să binevoiţi a inspecta trupele !
Bine.
Ce înseamnă asta ?! Erau aici cu toţii !
André...
Toţi membrii Companiei B boicotează inspecţia inaugurală a noului comandant.
De ce ? Spune-mi motivul.
Au spus că nu vor să fie comandaţi de o femeie.
Dacă inspecţia e anulată, aş dori să mă întorc în baracă.
Sigur că e anulată ! Cum să inspectezi un singur soldat ?
Am înţeles !
- Punct ochit, punct lovit ! - Nu-i rău. Bine, urmez eu !
Sigur.
N-ar trebui să intraţi aşa, dră comandant.
Ciocăniţi înainte.
Ce ?
Să ciocănesc la uşă ?!
Numai oamenii civilizaţi pot pretinde aşa ceva !
Voi nici nu v-aţi obosit să apăreţi la inspecţie.
Nu cred că ştiţi ce sunt acelea maniere !
Toată lumea, îmbrăcaţi-vă şi ieşiţi la apel !
Începem inspecţia !
Nu vrea nimeni.
De ce nu te întorci în Garda Regală ?
Aici nu suntem oameni cu obrazul fin, care să se supună unui comandant femeie !
Dacă ai ceva de spus, dă-te jos din pat şi fă-o cum se cuvine !
Nu suntem la infirmerie !
Scuze, uitasem de buna cuviinţă...
Asta e Compania B, recunoscută mai ales pentru duritatea ei.
Nu vrem să-ţi facem vreun rău.
Nu mă deranjează că sunteţi neciopliţi. De fapt, aş vrea să văd ce vă poate pielea.
Ce ?!
Ce tupeu !
Interesant... Las' că-ţi arătăm noi !
Bine. Cine se simte bărbat, să iasă pe terenul de apel.
Săbii sau pistoale, mi-e totuna !
Alain, tu eşti mereu reprezentantul nostru. Du-te !
Învaţ-o minte pe muierea aia !
De data asta, nu. Îmi pare rău.
Nu mă bat cu femeile.
Du-te tu !
Îmi dai voie ?! Perfect !
Să mergem pe terenul de apel !
Ascultaţi ! Dacă înving, vă aliniaţi pentru inspecţie !
Dacă pierd, voi demisiona imediat din Gărzile Franceze !
Perfect.
Aşa deci...
Nu-ţi dezminţi reputaţia de dur.
Ştii să mânuieşti spada.
Am câştigat.
La naiba !
Nenorocito !
Fă-i felu' !
Staţi !
Aşteptaţi, camarazi.
Trebuie să ne respectăm promisiunea. Am pierdut.
Ne vom supune, dar numai pentru o inspecţie.
Bine, Alain. Dacă spui tu...
Însă, dră comandant,
să nu-ţi închipui că te-am acceptat printre noi.
Înţeleg.
Şi încă ceva.
E de la sine înţeles, dar...
Nu ne-am înrolat ca să-i apărăm pe nobili sau pe familia regală.
Mai exact, suntem aici pentru bani. Ca să ne câştigăm existenţa.
Nu uita asta.
La dreapta !
Bine aţi venit acasă, domnişoară !
Un musafir ? Mă caută pe mine ?
Da, v-a aşteptat toată seara.
Nu ne-am văzut de mult, doamnă comandant.
Tu erai, Gerodere !
De ce ai venit aici ? Sunt probleme în Garda Regală ?
Nu. Am venit cu o rugăminte personală la generalul de Jarjeyes.
La tatăl meu ? Aşa deci...
N-am mai vorbit de mult. Bei un pahar de vin ?
Bunico !
Nu, mulţumesc. Trebuie să plec.
Parcă mă aşteptai pe mine !
Da. Dar te-am văzut zâmbind, aşa că sunt mulţumit.
Vorbim altă dată.
Bunico, pentru ce a venit Gerodere ?
Domnul Gerodere i-a spus stăpânului nostru:
"Aş vrea să vă cer mâna fiicei dumneavoastră."
Poftim ?!
Iar stăpânul i-a răspuns:
"Bună idee. Să văd ce pot face."
VA URMA
Traducerea: intellect după Live-eviL