Jake Foley era un tip obişnuit
până când un accident bizar l-a transformat în
primul om bionic.
Milioane de computere microscopice s-au conectat la biochimia lui.
I-au dat puterea de a controla tehnologia folosindu-şi creierul.
E cel mai bun upgrade uman.
Din episoadele anterioare
Suntem jefuiţi.
Ce ştim despre acest Dumont?
Îndepărtează-te de birou, Dumont!
Jake, a setat ştergerea hard drive-ului!
Ştergerea hard drive-ului dezactivată
Cum a făcut asta?
Foley, când o să ies
o să te vânez fiindcă m-ai privat libertate,
iar tu vei fi acelaşi ratat cu haine de 2 lei.
Bună, Jake.
Bună ziua, dna director executiv Warner.
Doamne, îl urăsc şi mi-e teamă de el, însă ai putea
realiza orice dacă ai putea controla un astfel de om.
Nu cred că poate fi controlat.
Aşa e. Asta e o problemă, care încerc să o corectez.
Iubitule,
cum te simţi?
E totul în regulă.
Iubitule...
Ştii cine sunt?
Sunt soţia ta, Jake.
Soţia ta.
Subtitrarea: Phantom
Pentru comentarii: www.tvblog.ro
Nu ştiu... nu ştiu ce...
Ai suferit un accident.
Totul e bine.
Eşti acasă.
Cu o zi în urmă
Ar trebui să-ţi cumperi un pad pentru aia.
- Ce? - Da.
Diana, ai creat de una singură un aparat
care îmi verifică semnele vitale în timp real,
verifică starea naniţilor,
Ã®mi aflÄƒ locaÅ£ia pÃ¢nÄƒ la o distanÅ£Äƒ de 1,23 metri. E incredibil.
MeriÅ£i cartea mea de credit.
Mersi.
Mă simt flatată. Serios.
Dar din moment ce lucrez aici tot ce observ,
creez şi descopăr e sub jurisdicţia agenţiei, deci...
Despre asta vorbeam. Nu e corect.
Da... Ştiu...
Nu mă face să-ţi povestesc despre astea...
- Stai puţin. - Ce?
Eviţi să te duci la şedinţă.
- Ba nu. - Ba da.
Jake, orice agent trebuie să facă asta. Nu trebuie să-ţi fie ruşine.
Ştiu... Doar că... În ultimul timp nu prea am avut timp pentru a vorbi...
Vezi să nu. Bună încercarea. Ieşi.
Nu mă face să chem securitatea.
Cum te simţi azi, Jake?
Păi, bine. Nu am probleme. Niciuna despre care
să vorbim. Niciuna despre care n-am vorbit deja.
Faină lampa.
Ai notat ceva. Ce anume? Ce scrie?
Plictisitor.
Crezi că sunt plictisitor.
Nu, am impresia că tu crezi că asta nu are niciun sens.
Doar că... Înţeleg că orice agent trebuie să fie evaluat psihologic, dar
dar sunt bine, doar n-o să iau o armă să
împuşc unitatea de supraveghere a sateliţilor.
Fiindcă n-o voi face.
Adică, n-o voi face.
Ai putea şterge ultima parte?
Ştiu că glumeşti, Jake.
Însă e clar că te simţi frustrat la locul de muncă.
Poate pentru că nu ţi-ai ales această viaţă.
Ai fost obligat.
Mereu mi-am dorit stilul ăsta de viaţă,
dar n-am ştiut în ce mă bag. Înţelegi?
Nu asta ai visat să faci.
Credeai că te vei însura, că te vei aşeza
- La casa ta... - Nu mă mai gândesc la asta.
Dar... Te-ai gândit.
Da, presupun că mereu am crezut
că voi întâlni fata potrivită, că îmi
voi lua o casă, voi avea nişte copii...
În momentul de faţă nu văd cum s-ar mai putea realiza.
Cum te face asta să te simţi?
Nasol.
E bine.
Nu prea socializezi, nu?
Jake, faptul ca te simţi aşa înseamnă că te-ai ataşat de ceva.
Mai înseamnă că eşti pregătit pentru a răspunde întrebărilor dificile.
Nişte întrebări care după NSA n-ar trebui să le pun.
- Ce fel de întrebări? - De exemplu: merită efortul?
Merită efortul depus pentru a renunţa la tot şi a fi aici?
Trebuie să plec.
- Ce se întâmplă? - Nu ştiu.
Un virus necunoscut ne-a pătruns în server.
Cumva, a trecut şuntat fiecare firewall. Dacă nu-l oprim în curând
vom fi nevoiţi să închidem reţeaua de supraveghere şi de comunicaţii.
Toţi ştiţi că ar fi o bucurie pentru inamicii noştrii.
Ce se întâmplă?
Se multiplică în memorie.
Milioane de biţi la fiecare nanosecundă, folosesc
atacuri multiple, şi coduri greu de spart.
Folosesc asta pentru multiplicare? Nu-i poţi izola?
Am încercat, dar a fost programat să
accelereze progresul şi să absoarbă tot.
180 milioane de $ către acest cont din
saint croix pentru eliminarea virusului.
- Vor ştii că vom urmări acest cont. - Aşa e.
E o capcană pentru accesarea securităţii lor. N-aş risca să
facem asta, însă aş riscă să deconectăm sistemul 30 de secunde.
- Te conectezi în cont? - Nu poţi face asta!
Kyle, virusul ăsta se hrăneşte cu viteză şi volum.
Şi a intrat în cel mai rapid şi în cel
mai voluminos sistem de computere din lume.
Singurul mod prin care putem să-l capturăm e să deconectăm sistemul.
Am încercat toate metodele.
Eu n-am încercat.
Faceţi-o. Deconectaţi sistemul. Vă ordon asta.
Reporneşte sistemul.
Jake! Eşti bine?
Configurarea sistemului e pornită.
Ai reuşit. E capturat.
Deocamdată. E doar o capcană temporară.
Va evada în cele din urmă.
Ce timp avem la dispoziţie?
Estimările preliminare...
11 ore şi 16 minute.
Avem nevoie de o hartă la imprimantă al codului original
pentru a vedea dacă putem găsi o amprentă
digitală pentru depistarea sursei.
Apelăm la partea răscumpărării?
14/002.
Ştiu cine a creat acest virus, dar nu are niciun sens.
- De ce nu? - Pentru că e la închisoare.
Închisoarea federală Cumberland, Maryland
- Bună dimineaţa, Gilmore. - Ai vizitatori.
Jake, servitorul meu preferat al guvernului.
- Nu m-ai sunat, nu mi-ai scris... - Mersi.
I-ai adus pe "mami şi tati"?
Ştii de ce sunt aici?
Ai uitat de ziua mea. Mi-ai adus un tort de îngheţată?
- Cum ai făcut-o? - Ok, recunoşti că eşti idiot?
Ai pus un virus în serverul NSA.
A intrat cineva în sistemul vostru. Mişto.
Nu, nu cineva, ci tu.
În caz că nu ai observat, sunt închis de 5 luni fără acces
la telefon, computer, nici măcar aparat de ras electric.
Oamenii n-au încredere să-mi dea în mână
aparate electrice, iar asta mă întristează.
Ştiu codul tău, Dumont.
E cam ca tine, la prima vedere pare complex dar e plictisitor.
- De unde ai asta? - Ţi-am spus.
Cineva mi-a furat virusul.
Ţi-au cerut bani? A încercat cineva să
câştige bani de pe urma virusului meu?
- Îl crezi? - Nu.
Pune un psihiatru al nostru să-l analizeze.
Şi un poligraf.
Cine e făptaşul dacă nu tu?
Vanessa, iubita mea nemernică şi mincinoasă
care trebuie să aibă grijă de lucrurile mele.
E prea idioată să facă asta de una singură. Cred că a vândut codul.
Ţi-am verificat apartamentul.
Aţi verificat şi depozitul
pentru computere? Nu, fiindcă nu ştiaţi de ele.
L-ai capturat, dar ştii că asta va dura temporar.
Ştii că nu poţi opri virusul fără programul meu.
Grea decizie.
Asta e partea în care te întreb ce vrei?
Vreau reducerea sentinţei.
În acte. Te duc la depozit şi-ţi dau programul.
Altfel, cred că eşti pe cont propriu.
- Cum te cheamă? - Kevin Jared Flinn.
Mai eşti cunoscut pe internet cu pseudonimul "Dumont"?
Da.
Eşti din Berkley, California?
Da.
Ce crime ai săvârşit care au dus la arestarea şi încarcerarea ta?
Am intrat ilegal în Rezervele Federale şi am furat 2 milioane de $.
Răspunde la următoarea întrebare cu da.
Ai fost vreodată răpit de extratereştrii?
Da.
Ai intrat ilegal în computerele NSA sau ai cauzat
ca altcineva să facă asta pentru inserarea virusului?
Nu, n-am făcut asta.
L-am mai evaluat odată când a fost reţinut la NSA.
E un sociopat foarte inteligent,
nu simte vreo obligaţie să respecte regulile normale ale societăţii,
dar spune adevărul în legătură cu virusul.
- Ce părere ai? - Nu cred că avem mult timp.
Ne putem baza doar pe rezultatele evaluării.
Spune-i că, dacă programul respectiv îndepărtează
imediat virusul vom negocia contractul.
Trebuie permanent supravegheat de 4 agenţi
înarmaţi. Dacă încearcă ceva, împuşcă-l.
Fii sigură de asta.
Aleluia, liber în sfârşit.
Nu e vorba de o lipsă de încredere.
Spune-mi, Jake... De ce nu zice nimic "prietenul" tău?
Spune-mi tu. Doar eşti un prizonier.
Serios. Asta crezi?
E destul de trist asta.
Cel puţin eu sunt mai vesel.
Am luat un căluş?
Eşti cam dus cu pluta, nu?
Poţi să mi te destăinui.
Zici asta doar fiindcă am atins o coardă sensibilă.
Apropo, sunt bogat.
Prin urmare, termenul corect e excentric.
Am o idee. Vrei să taci? Altfel îţi dau una în faţă.
Iar. Bine, Agentule Ochii Fermecători, stau cuminte.
Promit.
Anunţaţi-mă când ajungeţi în depozitele lui Dumont.
- Dna Director Adjunct Becket. - Dna Directoare Warner.
Tocmai am fost informată că aveţi de gând să
reduceţi sentinţă unui criminal foarte periculos.
Da, un criminal cu resursele necesare
opririi acestei situaţii fără precedent.
Nu ştiu dacă aţi observat, dar nu mai avem timp. Spuneţi repede.
Deşi acţiunile tale sunt legitime, mă deranjează că
nu te-ai sinchisit să discuţi asta cu superiorii tăi.
N-am vrut să vă deranjez.
Pentru binele tău, sper că aranjamentul o să aibă succes.
Mi-ai uitat cheia.
Mai cu viaţă, băieţi.
Să împingem asta.
Ajunge.
De ce nu încerci tu Jake? Nu-i aşa că eşti puternic?
Te pot ajuta.
E destul spaţiu să ne strecurăm acolo.
Agent Leavy, ia-ţi lanterna. Intri primul.
Ce vezi? Câteva cutii, echipament pentru computere, nimic special.
Du-te.
Ce mai aştepţi?
Ar fi bine să aprinzi lumina.
Hei! Înapoi!
Bine lucrat, Jake! E al meu!
Nu mişca! Pune-o jos!
Arunc-o!
Deschideţi uşa depozitului! Acum!
Lou, avem o problemă.
Cum adică te-a închis pe dinafară?
Deschide uşa, Dumont!
Ştii ce-mi place la era informaţională?
Nu mai există secrete, Jake. Îţi ştiu secretul, băieţelule bionic.
Da? Nu vrei să te pui cu mine!
Ba vreau să fac asta de câteva luni bune!
Şi am descoperit cum să fac asta.
Când eşti gata, păpuşă.
Vise plăcute.
Grăbiţi-vă! Nu se mişcă din loc!
Să punem lucrurile în mişcare.
Lou, se întâmplă ceva cu Jake. Sunt
probleme cu naniţii, s-au dezactivat.
- Ce se întâmplă? - Virusul îşi măreşte viteza.
- Kyle, am nevoie de raportul situaţiei. - Aproape am intrat.
Idioţi tâmpiţi.
- Ce se întâmplă? - Nimic.
Absolut nimic. Raportul datelor spune că virusul era o momeală.
- Kyle, Kyle... - Jake şi Dumont au plecat.
Repet, Jake şi Dumont au plecat.
Uite ce e, nu ştiu...
Ai suferit un accident.
Dar totul e bine. Eşti acasă.
Cine eşti tu?
Încă nu-şi aminteşte nimic.
Ce ţi-au făcut?
Te ştiu...
Normal că mă ştii.
Sunt cel mai bun prieten al tău, frate.
Te cheamă Jake Foley. Suntem prieteni de
multă vreme, de la facultatea din Georgetown.
Toţi 3 suntem hackeri. Hackeri geniali.
Tu mereu ai fost cel mai bun, însă ai renunţat după absolvire.
Fiindcă tu ai fost credul, însă degeaba, în bunătatea acestui guvern.
Ai devenit un muncitor de birou la NSA.
Întotdeauna ai visat că programul la care te-ai înscris
te va ajuta să ajungi la poziţia dorită în agenţie.
Dar te-au distrus, au început să facă experimente pe tine,
băgând în tine milioane de nanoboţi,
computere de mărimi moleculare.
Ţi-au distrus creierul atât de rău, încât ai rămas fără amintiri.
Ne-am riscat vieţile să te salvăm.
Şi acum toţi 3 suntem fugari.
Ne ascundem aici, până ne cărăm din ţară.
Asta e... Asta e aiurea.
- Nu cred. - Totul e adevărat, Jake.
Şi îţi putem demonstra.
De fapt, tu poţi.
Faci mişto de mine?
Acum, vreau să-ţi închizi ochii şi să asculţi.
Ascultă.
- E un râu pe aici? - Da.
La 3,21 km.
E ceva în acel copac.
Încearcă să citeşti.
- Omule, e prea departe. - Concentrează-te.
Bine ai venit acasă, Jake.
E o trapă în depozit care duce
direct în tunelurile de canalizare.
- Ne-a avut la degetul mic. - Mai precis la cine te referi?
Dumont nu putea să facă asta de unul singur.
Agentul Leavy era în depozit. Ultimul lucru auzit înainte
să fie doborât la pământ a fost: "Bine lucrat, Jake."
- Dacă sugeraţi că Jake a fost implicat... - Explică-mi
cum a putut un prizonier fără niciun acces la computere
să intre ilegal în sistemul de calculatoare.
Sau cum o persoană cu puterea lui
Jake a putut să fie răpit de acest om.
Acest mic dezastru e treaba ta. Îţi sugerez să remediezi situaţia.
O urăsc.
Ştiţi că, Jake în niciun caz nu ar fi implicat în asta, nu?
Nu-i aşa?
Vreau echipe care să verifice respectivele tuneluri.
Dă-mi toate dosarele despre Dumont. Află cu cine a vorbit,
cui i-a scris, sau la care s-a uitat de când a fost închis.
Mă duc să discut cu doctorul Benton.
Despre Jake sau Dumont?
Despre amândoi.
Cum ţi se pare?
E bun. E grozav.
- Cuşcuş? - E mâncarea ta preferată.
Da... Aşa credeam şi eu.
Deci noi ne-am căsătorit în Mexic.
Iar tu ai fost cavalerul de onoare.
Erai în al nouălea cer.
Îmi aduc aminte, când te-ai îmbrăcat mi-ai
spus că eşti îndrăgostit lulea de soţia ta.
Înţelegi? Îţi era teamă că nu mai erai cel de care se îndrăgostise.
Era să te pocnesc. Ţi-am spus: "Amice, vrea să fii tu însuţi."
Îţi va fi alături întotdeauna, te va iubi mereu.
Aşa a fost, Jake. Am trecut prin astea şi încă ţinem la tine.
Eşti iubirea vieţii mele, iubitule.
Nu pot dezvălui detaliile şedinţelor mele cu Dl. Foley.
Chiar dacă e un pericol pentru el şi pentru alţii?
- Îmi spuneţi că se întâmplă asta? - În mod sigur.
Am vorbit despre atribuţiile sale din cadrul agenţiei...
Nu sunt foarte sigur că mi s-a confesat vreodată complet, dar
am simţit un sentiment sever de pierdere...
A unei vieţi care nu a putut să o aibă.
Au fost aceste sentimente destul de intense
pentru a-l determina să facă ceva ilegal?
Când cineva e copleşit de emoţii, nu
se ştie cum ar putea să reacţioneze.
Nu te puteam lămuri. Îţi tot spuneam că la TRL se uită adolescentele.
Însă trebuie să te apropii de Britney Spears cât de aproape puteai, omule.
Era aşa de geloasă. Adică, nu puteam concura cu acei sâni.
Serios.
Asta a fost în '99?
Credeam că am început să ne întâlnim din 2000.
Da, am început din 2000. În '99 eram prieteni.
Dintotdeauna am fost îndrăgostită lulea de tine.
- Ascultă. - Ce?
Nu-ţi aminteşti?
E melodia noastră. E melodia când am...
... ştii tu.
Nu ştiu.
Vino.
- Nu-i aşa că e bine? - Da...
Da, aşa e.
Ce zici vrei să mergem sus ca să îţi recuperezi amintirile?
Sigur.
Pa.
Trebuie să-ţi rezolvi problema cu automutilarea.
E posibil ca acel idiot să rămână aici câteva zile bune.
Ce idee genială ai avut. I-ai dat casa de
vis, fata de vis, e blând ca un căţeluş.
Eu i-aş fi tăiat mâinile şi picioarele
apoi i le-aş fi vârât într-o cutie.
Întotdeauna ai fost mai cumpătat.
- Vrei un Canty? - Nu, ştii că prefer un Beaujolais.
Are ceva fructe.
Marc, eşti cumva tensionat?
Poate pentru că NSA îmi suflă în ceafă
şi am putea intra la închisoare.
Foarte mult timp.
Nu intră nimeni la închisoare.
Eşti aproape de finalul planului?
Are un sânge uimitor. Celule roşii depăşesc nivelul normal.
Vrei să vezi ceva mişto?
Sunt naniţii furaţi din sistemul lui.
Când rezolvă problema transferul în corp,
aceştia devin parte din el, ca nişte organe.
Vreau să fiu sigur că naniţii vor fi compatibili cu
mine. Altfel, ar putea ieşi urât.
Dar la final, eşti sigur că va funcţiona?
Îi vei putea lua naniţii,
- Şi o să devii... - Cuvântul care îl cauţi e nou.
Da.
Dacă îşi va seama ce avem de gând?
Atunci îi vom rupe splina şi îi vom scoate naniţii cu forţa.
Să ştii că am poftă şi eu de un Beaujolais.
M-am gândit că ar fi plăcut să facem focul diseară.
- Foc de tabără? - Da, cred că am exagerat.
Mersi.
- E plăcut. - Da, e cu gust de mere.
- E bun. - Ma refer la noi.
La tine.
La casa asta...
- Jake, nu mai putem sta mult aici. NSA... - Stiu.
Uită-te la grădina asta.
- La toată pădurea. - Da...
Îmi pare rău că nu-mi aduc aminte de tine, Vanessa.
- Încerc să-mi amintesc. - Iubitule, nu-ţi aminteşti nimic.
Da...
Soţii uită ziua de naştere a soţiilor, nu-şi uită soţiile.
Da... Şi nici nu sunt transformaţi în cobai umani.
Ar trebui să fie... Cred.
Însă nu şi tu.
- Simt nevoia să alerg. - Du-te.
Chiar e convins de povestea asta de dragoste dintre voi.
Nu contează. Probabil are în minte să
te ucidă ca să fugim la Paris împreună.
Cred că am terminat cu el.
Vreau să fiu sigur că nu fuge de aici.
N-o va face. Nu după noaptea petrecută împreună.
Dacă asta ar trebui să mă facă gelos, să ştii că nu are efect.
Am făcut ce am fost nevoită, iubitule.
Pentru tine. Nimeni nu mă face să mă simt cum o faci tu.
Ia uite cum fuge Superboy.
- Cred că e îndrăgostit. - Chiar e.
Iubitule, când o să fie timpul, mă laşi să-l ucid?
Va trebui să te baţi cu mine pentru asta.
Ne-ar ajuta mult dacă s-ar uita în saltea.
- Tu eşti aici de la sosirea lui Dumont? - Da, dle.
- N-ai observat ceva ieşit din comun? - Nu, dle.
Frumos ceasul.
Dumont avea propria piaţă neagră în puşcărie.
Schimburi zilnice, taxe pentru avocaţi, până
şi unui tip i-a făcut rost de un fond hedge.
Ce primea în schimb?
Îl lăsau să le folosească mobilele, PDA-urile
Dumont suna pe oricine, oricând.
Identifică informaţiile cartelei SIM, şi apelurile făcute.
Se lucrează la asta acum.
Ce-ai găsit? Numere obişnuite, dar acesta pare cel mai interesat.
- E pe lista de apeluri a fiecărui gardian. - Încă urmăresc sursa.
Nu te deranja. Ştiu acel număr.
- Vin imediat. - Nu te grăbi.
Asta a fost una din primele noastre poze.
- Da? - E din prima noastră călătorie.
Atunci mi-am dat seama că mă îndrăgostesc de tine.
Ce poveste frumoasă.
Păcat că nu e adevărat.
Imaginea din faţă şi fundalul au rezoluţii diferite.
Aici sunt 300 dpi iar fundalul e de 250.
Pixeli pe inch.
- Sunt două poze diferite. - E...
Nici măcar nu te sinchisi, nu se poate observa cu ochiul.
Jake, cred că eşti foarte obosit acum.
Noaptea trecută alături de tine a fost...
Această casă e perfectă.
Totul e grozav. Atunci am început să cred
că poate e prea frumos pentru a fi adevărat.
Pentru că ar trebui să-mi placă cuşcuş, însă de abia o pot înghiţi.
Suntem căsătoriţi de 3 ani?
Cum se face că nu-mi aduc aminte de inel?
Deloc. Ar trebui să fie precum un nasture
de la cămaşă, să fii obişnuit cu el.
Cică Dumont e cel mai bun prieten al meu.
Ceva îmi spune că îl urăsc pe acel tip. Din toată inima.
Iubitule, e doar stresul posttraumatic.
- Oare? - Chiar aşa e.
Ai încredere în mine.
Atunci ce-i cu laboratorul ciudat din subsol?
Domnilor, sunt în mijlocul unei şedinţe.
Nu mai e cazul. Ieşi.
Închide uşa. Deci, Mark...
L-ai evaluat pe Dumont doar o dată,
însă aţi vorbit ore întregi la telefon.
Fii sincer, de obicei dezvolţi o asemenea prietenie cu pacienţii tăi?
Chiar tu ai spus-o, Mark. Atunci când oamenii sunt
copleşiţi de sentimente, nu se ştie cum o să reacţioneze.
- Ştii ceva? Vreau să vorbesc cu un avocat. - Stai jos.
Nu o să ai parte nici de un avocat, nici de
un proces. Ştii unde se află prietenul meu,
şi îmi vei spune locaţia.
Sau te voi împuşca în cap.
Aşa îmi reacţionez eu.
Am un prototip nanobot gata pentru testare.
Cobaiul nostru s-a dus în sfârşit la culcare?
- Nu încă. - Ce i-ai spus?
- Nu i-am spus nimic. - Aşa e.
Prefer să aud minciunile spuse de tine, Dumont.
Nu e vorba de minciuni, Jake. Sunt cel mai bun prieten al tău.
Suntem toţi implicaţi în asta.
- Chiar aşa? - Da.
Păi, dacă eşti cel mai bun prieten al meu...
De ce m-am simţit al naibii de bine?
Ce faci cu sângele meu, Dumont?
Ştiam că eşti prea proastă pentru a te descurca.
- Ţi-am pus o întrebare. - Ok.
- Bine, bine îţi voi spune tot. - Bine.
- Vanessa! - Se pare că eu sunt cea norocoasă, băieţi!
Găseşte locaţia acestei adrese. E o fermă în
Maryland unde doctori ţicniţi îi ţin pe Jake şi Dumont.
De ce crezi că Benton şi-ar fi riscat cariera pentru Dumont?
- Cred că ştiu motivul. - Am aflat.
E la 32 de km în afara oraşului.
Pregăteşte un elicopter.
- Vreau echipe de asalt la uşă. - Am plecat.
Niciodată nu m-am simţit aşa de puternică. E...
... rece şi cald... şi e a mea.
- Ai văzut ce-am făcut? - E impresionant.
Dar cu ce ţi-a greşit masa?
Acum sunt puternică...
Sunt mai puternică faţă de orice bărbat.
- În sfârşit. - Ia-o uşor.
Nu mai sunt nevoită să te mai ascult
de tine sau de altcineva niciodată.
- Înţelegi? - Da.
Cred că o despărţire paşnică ar fi cea mai
bună decizie de a sfârşi relaţia.
Nu va fi aşa de simplu, Jake.
Nu mă voi da bătută fără să lupt.
Ce dezamăgire. Va trebui să ne descurcăm, amice.
O să mai am nevoie de sânge.
Un cobai întotdeauna rămâne un cobai.
Ţi-am dat o fărâmă de libertate şi tu fugi.
Duceţi-vă!
- Sus! - Înţeles!
Am găsit ceva!
Să mergem!
Securizaţi incinta. Desfăşuraţi unităţile
speciale la un perimetru de 1,60 metri.
Voi doi! Cu mine. Să-i găsim.
Pe aici!
Sunt cel mai bun prieten al tău...
Vreau decât să te ajut.
Ce i-ai făcut lui Jake?
Supraveghează acest prizonier. Către toţi agenţii,
deplasaţi-vă către partea de est a pădurii.
Unde te duci?
Spune-mi tu.
Jake, ce se întâmplă?
Trebuie să te duc la un doctor.
Mă duci înapoi la NSA?
Da, aşa e.
Sunt aici să te duc acasă.
- Ai grijă... - Şi dacă nu vreau să merg?
Ce se întâmplă atunci?
Nu trebuie să se ajungă la aşa ceva, Jake.
Nu va fi cazul!
Jake, stai unde eşti! Nu mişca!
Nu mişca!
Nu!
Duceţi-vă acolo, imediat!
Am trimis pe teren două echipe de căutare în plus.
Nici urmă de cadavru.
Trebuie să ne limităm căutările.
Atenţie, toată lumea.
În această seară, Jake Foley a refuzat să se conformeze ordinelor,
apoi şi-a bruscat ofiţerul superior înainte de a dispărea în
în ţinutul Anne Arundel din Maryland.
Va fi considerat un pericol pentru securitatea noastră naţională.
Mă aflu aici pentru autorizarea folosirii mijloacelor mortale
în capturarea lui Jake Foley.
Fractură severă la mandibulă. Maxilarul
îşi va reveni în 6-8 săptămâni.
E o tragedie de proporţii inimaginabile.
Ţi-aş oferi căşti de urechi şi o tastatură,
dar Dumnezeu ştie în ce necazuri ai putea intra.
Cine ştie ce necazuri...
Titrarea: Phantom
Pentru comentarii: www.tvblog.ro