Era o zi normală în Eureka...
Ziua nu s-a sfârşit încă.
Da, de parcă asta avea să dureze.
Bună, 1947.
Sunteţi încurcaţi? Să vă lămuresc.
Noi cinci ne-am întors în timp
printr-o "gaură de vierme", mulţumită dispozitivului punţii.
Până la urmă ne-am întors acasă, dar surpriză,
aceasta nu mai era chiar aşa cum o lăsasem.
Henry: însurat. Zane şi Jo: nu au fost niciodată împreună.
Dar Jo e şefa securităţii de la G.D.
Kevin: Diferit, spre surprinderea lui Allison.
Şi Fargo: directorul Global Dynamics,
spre surprinderea tuturor.
Şi "dr. Old Spice" s-a strecurat şi el în prezent.
Dar există o regulă nasoală...
Nu putem spune nimănui.
Dacă oamenii ar afla despre "excursia" noastră,
am avea probleme.
Şi eu am reuşit, în sfârşit, să o sărut pe Allison.
Apoi şi ea m-a sărutat!
Asta e Eureka. Acelaşi oraş, schimbări majore.
Din episoadele anterioare...
Trevor Grant?
De unde-mi ştii numele?
Cred că-l ştiai pe tata, Adam, în 1947.
Cine eşti?
Numele meu e Beverly Barlowe, şi te aşteptăm de foarte mult timp.
Nu mă crezi.
Ce, că eşti fiica lui Adam Barlowe? Pare puţin probabil.
La fel ca o călătorie cu 60 de ani în viitor?
- Nu ştiu despre ce vorbeşti. - Speram ca sticla de vin să te convingă.
- Tata a spus că e preferatul tău. - Termină cu jocurile.
Barlowe e mort de 10 ani, am verificat.
- Şi care "noi"? - Grupul creat de tine şi de tata,
filozofia întemeiată de tine.
Eram o mână de oameni, fără ideal...
Eraţi arhitecţii unei mişcări puternice şi acum suntem mii,
oameni de ştiinţă, policieni, gânditori.
Suntem gardieni, lucrăm să controlăm dezvoltările ştiinţifice,
orice, ca să prevenim încă o tragedie ca cea pe care am văzut-o în 1945.
Arme nucleare.
Cea mai regretabilÄƒ realizare a tehnologiei.
Şi nu ultima.
Asta e... noua noastră îngrijorare.
- G.E.D.? - Generator de puls electromagnetic direcţionat.
O reţea de puls electromagnetic bazate pe satelite.
Eradică toate aparatele electronice pe o rază de 1000 de mile,
trimiţând o ţară întreagă înapoi în epoca de piatră.
E o armă de dominaţie.
- Şi se testează la Global Dynamics. - Mi-e greu să cred asta.
Îi cunosc pe oamenii ăştia.
Atunci verifică singur, dr. Grant, pentru că avem nevoie de ajutorul tău să oprim asta.
Ce? Am ceva pe mine?
Clar te-a cuprins ritmul.
Da.
Bună la toată lumea.
Eu şi Grace am vrea să vă mulţumim tuturor că aţi venit.
- Am trecut printr-o mică... - O mică...
- Perioadă grea... - Puţin.
- Dar ne-a făcut să apreciem... - Ce avem.
Pentru noi începuturi!
Parcă sunteţi la balul bobocilor.
- Ce? - Ne vedem mai târziu, tată.
Unde te duci?
Mulţi se duc să-noate în lac şi Zane a zis că va-ncerca să treacă pe acolo.
- Distracţie plăcută. - Cum zici tu, jude.
N-am zis nimic. Glumeşti?
- Pasiunile sunt complicate. - Nici n-o spune.
Ştii la ce se gândeşte?
La tipul ăsta, Mike, care a mers la Cal Tech,
iar tu l-ai lăsat să copieze din lucrarea ta la examen.
Aşa ai făcut.
- Avea cele mai frumoase... - Gene? Serios?
Serios, ce se-ntâmplă cu voi?
V-aţi terminat propoziţiile unul altuia toată ziua.
Ştii terapia TSPT la care lucram? Am adaptat interfaţa s-o folosesc pe Henry.
Aşa că împărţim amintiri, dincolo de timp.
- Adică trişezi. - Da.
E grozav.
Dr. Monroe? Henry, îmi pare rău c-am întârziat.
Am băut o cafea cu un vechi prieten şi am pierdut noţiunea timpului.
Nu-i nimic. Mă bucur că ai ajuns.
- Ai scotch? - Nu, dar avem bere şi şampanie.
Douglas, am auzit că testezi G.E.D. azi.
Pot să vin, ca parte a educaţiei mele continue?
Da, sigur. Va fi distractiv.
Generalul Mansfield vine să urle la mine personal în caz că ceva nu merge cum trebuie.
- Aşa. - Doamne.
Ce e aia, o undă de energie?
Nu, am adăugat o buclă care să întrerupă emisiile să oprească o aşa reacţie.
- Îmi pare rău. Te simţi bine? - Da, sunt bine.
Noi începuturi!
- Credeam că te-ai dus la lac. - Da? Cine ţi-a spus?
Cineva total nepotrivit la care te poţi gândi.
Recunoaşte, o faci doar să te iei de tatăl ei.
E doar o pasiune nevinovată.
Da şi poate mă folosesc ca să mă iau de Carter puţin.
Ce-ţi pasă?
Puteţi începe oricând, dnilor.
Uşor.
Când faci o maşinărie apocaliptică, detaliile cntează.
G.E.D. nu e o armă.
E o contramăsură defensivă în cazul unui atac electronic.
Orice te ajută să dormi noaptea.
Suntem gata!
Luaţi nişte popcorn şi staţi jos, generale.
Ştii că de obicei nu sunt de acord cu dr. Donovan, dar sunt la fel de îngrijorat.
- Nu crezi c-ar trebui să ne putem apăra? - N-am spus asta.
Construim arme să ne apărăm, aşa îi forţăm pe inamici să creeze noi arme să se apere.
Unde se opreşte totul?
Începem.
Pentru acest test, vom folosi o putere de 4%.
Închidem.
Începem.
- Eşti bine? - Eşti bine, amice?
Probabil a fost o anomalie de scurtă durată de la unul din cuplaje.
O anomalie care sper că va fi reparată înaintea testului în aer liber de săptămâna viitoare.
Bun...şi...făcut.
Bine.
Cum se simte Fargo?
- Bună. - Bună.
Durere de cap, fără contuzie.
De fapt, tocmai a plecat, dacă vrei să-l prinzi.
Aş putea face asta.
Sau aş putea sta aici şi scoate la o întâlnire.
- Trebuie să mă gândesc la asta. - Bine.
Stai puţin.
Ajutor de şerif. Nu e un moment bun.
Voi fi acolo.
O problemă la puntea Da Vinci. Trebuie să...
Ne vedem mai târziu.
Da.
Asta explică multe.
Tess... nu ştiam că eşti aici.
Da, ploaia de meteoriţi Perseidele e vizibilă mâine seară.
De la voi se vede cel mai bine. Dar nu mă aşteptam să văd aia.
- Nu e ceea ce crezi. - Să-i faci ochi dulci fostului meu?
- Nu e chiar ceea ce crezi. - Ar fi trebuit să-mi dau seama că se va ajunge aici.
Trebuie să-mi ajut echipa să se instaleze. Mă bucur că am vorbit, Al.
Ce?
Îţi faci părul altfel?
Nu.
Nu te mai holba, te rog.
Cred că fac o greşeală, Jo. Toată chestia cu Zoe.
- Nu avem nimic în comun. - Pentru că nu e infractoare?
Nu, pentru că nu mă-nţelege, nu cum o faci tu.
Îi spun astă seară, înainte să-şi facă o idee greşită.
Mă gândeam că poate vrei să ştii.
- Parcă ai spus că e o problemă. - E.
- Ai auzit aia? - Nu.
Îmi pare rău. O fi vârsta de vină.
- Poftim? - O fi vârsta...!
Nu, te-am auzit! Ce vrei să spui?
Auzul uman se reduce semnificativ o dată cu îmbătrânirea.
Chiar acum, măsor o frecvenţă puternică de cam 70 hertz.
Îmi dă peste cap reţeaua auditivă destul de mult.
Deci m-ai chemat din cauza unei dureri de cap?
Acum am auzit.
Du-te!
Andy, fugi!
Andy?
Te-am prins.
Asta e ceva nou.
Va trebui să mă închid şi să fac un diagnostic.
Mă tem că mi-a sărit o siguranţă.
- Tot timpul e ceva ciudat. - E puţin spus.
Salut, Carter! Ţi-a fost dor de mine?
Eureka Sezonul 04, Episodul 8
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Cum ai...? Eşti mort.
Ne-mort.
- Nu, nu sunt vampir. - Nu ce...
Carter, eşti ultima persoană care credeam că se va speria.
Nu mă...
Adică, nu e... Pentru că e adev...
E adevărat.
- Unde ai fost? - Blocat în spaţiu-timp, plutind.
Dar aici e Eureka.
E doar o problemă de timp până ce experimentul unui idiot dă greş şi găsesc o cale de-a ajunge acasă.
Dispozitivul G.E.D.
- Ce e ăla? - Dis... nu.
Pe punte, m-am lovit la cap, nu m-am lovit la cap, nu?
Am înnebunit?
Nu ai înnebunit. Hai, ciupeşte-mă.
- Nu vreau. - Ba ştiu că vrei.
Ba chiar nu.
Ţi-am zis că sunt real.
- Am văzut cum te-ai vaporizat. - Nu vaporizat, dematerializat.
- Orice copil de clasa a treia ştie diferenţa. - Mai ştie cineva că eşti aici?
Nu, eşti primul. Voiam să-ţi văd expresia.
Nu pot să cred c-a trecut un an. Am o fiică pe care n-o cunosc.
Şi Allison, nu vreau s-o sperii. Bună, scumpo, e logodnicul tău nu aşa mort.
Da, trebuie să lucrez la asta.
- Pari ocupat. - Nu!
- O s-o găsesc pe Allie. - Ce?
Eşti... Cunoşti roboţii! Puţin ajutor?
Asta e rotunda de la Global Synamics.
După cum vedeţi e mare... şi rotundă.
- Aveţi o bobină Tesla? - Da, avem multe.
Uite cine s-a decis să ni se alăture.
Bine aţi venit, viitori oameni de ştiinţă,
felicitări pentru câştigarea unui internship atât de prestigios.
Vă place turul?
Ne-a băgat într-o celulă securizată cât a mers la baie.
Ce? A trebuit să merg.
Eu sunt dr. Douglas Fargo, sunt director aici.
Vedeţi biroul ăla mare de acolo? E al meu.
Şi întreaga clădire e a mea.
Şi când angajaţii mei ignoră deadline-uri importante,
e treaba mea să-i pun la punct.
Bobina Tesla e în Secţia 2!
Oameni buni, pe aici.
- Îl laşi să-ţi vorbească aşa? - Poftim?
E greu să fii câinele din frunte cu coada-ntre picioare.
Bună. La ce lucrezi?
Bună.
Îţi aduci aminte de nanoboţii care te-au ajutat să te laşi de fumat?
Ai decis să lipseşti mai mulţi oameni de plăcere?
Nu.
Dar cred că am găsit o cale să-i adaptez să se concentreze pe celule canceroase.
E uimitor.
- Te deranjează ceva? - Da.
De fapt, da.
- Ştii de arma testată în Secţia 5? - Dispozitivul G.E.D.?
- O faci şi acum. - Ce fac?
Eviţi să-i zici armă.
E un proiect al Departamentului de Apărare. E o clădire a DOD.
Da, dar n-ar trebui să fie. Nu asta-mi...
Nu asta am crezut că va fi.
Îmi amintesc că în 1947
am văzut mai mulţi soldaţi decât oameni de ştiinţă.
Era exact după Război.
- Încercam să punem pe picioare locul ăsta. - Crezi c-ar trebui să anulăm proiectul?
Cred că ştiinţa ar trebui să fie despre descoperire, nu de cine poate construi cea mai mare armă.
Cercetarea pe nanoboţi la care lucrez şi cea pe care-am folosit-o să-ţi salvez viaţa?
Nu-ţi dau fonduri pentru aşa ceva dacă nu lucrezi şi la proiecte pentru armată.
- Văd că nu voi câştiga cearta asta. - Nu ştiam că ne certăm.
Te las să te întorci la muncă.
Serios, nu te-ai dat la el?
Tess...
Am fost puţin aspră mai devreme.
Ai vorbit cu Carter?
Nu am ce să-i mai zic din ce s-a spus deja,
decât, poate, nu te-ntâlni cu prietena mea cea mai bună, dar am crezut că se ştia asta.
Tess, îmi pare foarte rău.
Al, trebuie să vorbim.
Doamne.
- Uimitor. - Da.
Trebuie să fac nişte scanări moleculare să văd dacă sunt probleme structurale.
Da, e...
Henry, trebuie... să vorbesc puţin cu tine.
Stark s-a... întors.
Bine.
- E cam aşa. - Ce?
Nathan.
A fost la mine-n birou acum o oră.
Blestemul existenţei mele.. s-a întors.
- E imposibil, l-ai văzut... - Vaporizându-se, da.
- Dematerializându-se. - Aşa.
Mă-ntreb ce l-a adus înapoi?
Pun pariu că... arma cu pulsul electro... ceva...
Nu, G.E.D. merge pe principii complet diferite.
Afectează electronice, nu structuri sau oameni, sau cel puţin nu teoretic.
Din nou cuvântul ăla.
E Allison.
Bună.
Şi eu trebuie să vorbesc cu tine.
Cafe Diem? Pe la 8:00.
Faci chestia aia pe care-o faci când ai emoţii.
Bună, Carter.
Ai terminat să te joci de-a doctorul cu robotul tău?
Ne-am gândit că ar fi o idee bună dacă am sta jos şi am discuta.
Bună...
Aveţi multe de vorbit. O să plec.
Nu, cu tine trebuie să vorbim.
Va fi amuzant.
Ce vă pot aduce amândurora?
Amândurora?
Mai vezi pe cineva aici?
O văd pe Tess stând acolo.
Tu ce vezi?
E ciudat.
- Îl vezi pe Nathan? - Nu doar îl văd. Mi-a dat una-n cap.
Cum poţi face asta dacă nu eşti real?
Halucinaţiile pot fi incredibil de vii, creând chiar şi iluzia atingerii.
- Ce zice? - Nu vorbeşte.
Mai degrabă miroase...
- Ce e cu Tess? - Eu sunt aici, tu minţi...
Ne salută.
Ce e aia?
- Ăla e Jeep-ul tău? - Era.
- Credeam că nu e o întâlnire. - Nu încă.
Ce zici de asta cu astea?
Zoe, dacă ai nevoie să vorbeşti cu cineva, poţi veni la mine.
Dacă eşti... supărată de ceva.
- Dl. Donovan e la uşă. - Trage de timp.
- Bună, Jo. - Bună.
- Carter nu e aici. - Păcat.
Fă-mi o favoare. Fii drăguţ, da?
Iubirea e importantă pentru o fată de vârsta ei.
Bună.
Spune-i lui Carter că n-o ţin afară până târziu.
- Ai halucinaţii? - Da, şi Allison.
- Îi vedem pe foştii noştri. - "Foşti" fiind un termen relativ.
Dr. Stark e aici? Zice ceva de mine?
Nu, Fargo, nimic.
Măcar cuiva îi e dor de mine.
Maşinăria aia mi-a distrus Jeep-ul şi podul?
Nu, G.E.D. e un generator de compresiune a fluxului eletromagnetic.
- Merge doar pe electronice. - E din ce în ce mai bun.
Nu poate fi o coincidenţă că toate lucrurile au început să se întâmple exact după test.
Aparatele detectează o energie anormală, Douglas.
Anormală. E rău, nu?
Eşti de patru ani în oraşul ăsta şi atât ai de spus?
Taci.
Nu tu.
Energia încă se măreşte în cuplaj.
Atunci totul ni se poate prăbuşi-n cap.
Trebuie să oprim chestia asta ca să ne dăm seama ce se-ntâmplă aici.
Tocmai asta e. E oprit.
Eu zis să-l distrugem şi aşa am oprim complet proiectul.
- Nu-mi amintesc să-ţi fi cerut părerea. - Cu tot respectul, generale...
De ce eşti aici? Eşti bibliotecar. Cataloghează ceva.
- Nu poţi fi aici! - Poftim?
Scuze. Vin imediat.
Ce ai putea vrea?
Mi-e dor de tine. Şi-mi plac costumele, apropo.
- Foarte sexy. - Ştii ce?
- M-am săturat de jocurile tale. - Ce s-a întâmplat, Jo Jo?
Eşti sadic, atâta tot. Nu i-ai zis.
Zoe a spus că s-a simţit grozav cu tine aseară.
Jo, de ce dau târcoale copii din tur Secţiei 5?
Despre ce vorbeşti? Turul a fost ieri. Au plecat de mult.
Dacă nu te superi, suntem în mijlocul a ceva.
- Cine e aici? - Tu, eu şi Zane.
- De ce? - Cred că avem halucinaţii.
- Li se întâmplă şi lui Carter şi lui Allison. - Ce?
De ce am avea halucinaţii? De ce aş avea eu halucinaţii...
Zane?
Poate că nu e Zane de acum, poate e Zane al tău.
Zane al meu? Din celălalt timp.
Măcar asta are sens, eu doar văd un copil de la...
- Tot nu mă recunoşti? - Nu.
Farto?
- Eşti Jessica Lansky. - Cine e Jessica Lansky?
- Te intimida o fată? - Măcar eu nu-mi văd iubitul din celălalt timp.
- Doar e gelos pe iubirea noastră. - Dumnezeule.
- Ce se întâmplă? - Nu ştiu, dar hai să aflăm.
Nu mai zâmbi. E înfricoşător.
RMN-urile sunt normale, dar EEG-ul arată o activitate crescută a undelor gamma.
- Vezi cum creierul e mai mic. - Nathan e aici, nu?
Da! Da, Tess?
Bărbaţii sunt porci.
Da.
- Ce cauzează asta? - Nu ştiu, dar ceva stimulează
căile nervoase în sistemul nostru limbic.
Probabil amândoi am fost expuşi în acelaşi timp.
Adică toţi.
Bine. Pe cine vezi?
Zane. Pe celălalt Zane.
Şi o fetiţă de 10 ani. E puţin mai ciudat decât pare.
Cel puţin se restrânge.
Când am fost ultima oară toţi patru împreună?
Jack, te căutam.
Analiza Jeep-ului a adus ceva interesant.
Ce?
Undele de şoc din timpul grătarului ar fi putut amplifica semnalul interfeţei neurale
şi declanşa halucinaţiile.
Da, dar noi de ce nu le avem?
Căile noastre nervoase deja erau stimulate de dispozitiv şi poate ne-a protejat cumva.
Şi cum am adaptat tehnologia să funcţioneze la tine,
în absenţa unei alte persoane cu care să împărtăşească experienţa,
minţile lor probabil au creat una din propriile amintiri.
E grozav, dar nu le putem opri?
Am obosit să aud de locul pe care trebuie să-l suplinesc.
Port mărimea 13. Ziceam şi eu.
Nu e aşa simplu.
Halucinaţiile sunt manifestări ale fricii şi nesiguranţei noastre
şi tehnologia a fost destinată pentru scopuri terapeutice.
Dacă avem probleme nerezolvate cu oamenii cu care ne vedem,
trebuie să trecem peste ele dacă vrem să dispară.
Sună distractiv. Încep eu.
Ce e aia?
Despre asta voiam să vorbesc mai devreme.
Podul şi Jeep-ul tău au fost expuse la propriile frecvenţe acustice.
S-au doborât literalmente!
- Te simţi bine? - Da.
A fost prea aproape de casă.
Da, care e frecvenţa, Kenneth? Sau rezonanţa, mă rog.
Fiecare obiect are modul său natural la care vibrează,
iar dacă e expus la unde sonore ce se potrivesc frecvenţei sale,
atunci oscilează la o magnitudine mărită până...
- Până se distrug. - Am înţeles.
Dar frecvenţa care a cauzat asta e diferită de ce ţi-a distrus maşina sau podul.
Atunci ce o cauzează?
Un fel de oscilator acustic, mai puternic decât orice am văzut vreodată.
Fargo a zis că arma G.E.D. acumula energie. Poate asta activa
sau interacţiona cu alt experiment?
E posibil. O să verificăm.
Grozav.
Te simţi bine?
Da, e doar zgârietură. Sunt bine.
Da, eşti.
- Uşor, tigrule. - Carter...
Halucinaţiile sunt doar versiuni ale oamenilor de care ne amintim.
- Dau voce propriile noastre temeri. - Nu mă tem de Stark.
Pe cât de enervant e, mă bucur să-l văd.
Dar are sens că îl vezi având în vedere că noi doi suntem...
- De asta o vezi pe Tess? - Hai, Al, spune-i.
Spune-i că am fost aici de ambele dăţi când l-ai pierdut pe cel pe care-l iubeai
şi te temi că va păţi şi el acelaşi lucru.
- Da, e acelaşi lucru. - Laşo.
E Fargo, rezonanţele lovesc şi G.D. acum.
Hai, ne vedem acolo. Mai am de verificat un singur lucru.
Bună ziua, doctore.
M-am bucurat că m-ai sunat.
- E totul în regulă? - Nu, credeam că văd...
Lasă.
- Ai verificat informaţia pe care ţi-am dat-o? - Da.
Se pare că Departamentul de Apărare trage sforile.
Douglas Fargo e un om bun, dar G.D. are nevoie de cineva care să le răspundă.
Eureka avea un asemenea lider.
Timpurile s-au schimbat, sunt un nimeni, aşa că nimeni nu mă va asculta.
Am putea să-ţi redăm vocea, dr. Grant.
Serios? Cum?
Un plan e deja-n mişcare şi toţi joacă un rol.
Ăsta e al tău.
E un cod de securitate G.D.
Vei avea nevoie de el când va veni timpul.
Nu am reuşit să facem diferenţa acum 40 de ani, Trevor.
Acum avem o a doua şansă.
Visul pe care-l împărţim încă există, mulţumită fiicei mele.
La ce te uiţi?
La nimic.
Ai mâncat?
Ceva noroc? Dă-te jos de acolo.
Dacă oscilatorul e la G.D., sigur nu e în Secţia 5.
Atunci trebuie să căutăm în continuare.
Serios, Farto?
E ceva de care nu te temi?
Nu ştim de ce se acumulează energie în G.E.D.
sau ce afectează de cauzează cazurile de rezonanţă.
Dar iepuraşii? Ţi-e frică de ei?
O să-ţi mănânc faţa.
Am putea ridica un câmp de vaporizare care să conţină radiaţii electromagnetice.
Da, ar putea opri cazurile de rezonanţă.
Ne-ar da ceva timp până ne dăm seama cum să reparăm arma.
Atunci am putea avea o problemă şi mai mare.
Încărcătura de energie ajunge la pragul critic.
Dacă chestia asta explodează, va trimite un puls electromagnetic care va distruge G.D.
- Nu înţeleg. - E ştiinţă, Carter.
- Nimeni nu se aşteaptă să pricepi. - Dacă e...
Pune-ţi o cămaşă!
- E fantezia ta, nu a mea. - Coşmar.
Cămaşă!
- Ce naiba faci aici? - Păi...
Eşti un idiot.
- Nu-nţeleg un lucru. - Doar unul, Carter?
Dacă arma G.E.D. a fost sursa problemelor...
atunci de ce a fost podul afectat mai întâi?
Pare pe dos.
Cauzele rezonanţei trebuia să fi început la G.D.
Exact.
De ce fugi mereu?
A fost o undă de energie la grătar. Dacă atunci a fost prima dată?
- A fost înainte de testul armei? - Da.
G.D.,
grătar, apoi podul, apoi Jeep-ul meu.
- Unde e Cafe Diem? - Taci.
Apoi garajul lui Henry. G.D. a fost lovit ultima oară.
Ne-am gândit prost la asta.
Arma nu e sursa. E ţinta.
Iar fugi.
- Henry. - Jack, îmi pare rău.
- Nu le pot găsi oscilatorul. - Da, pentru că ne uităm în locul greşit.
- Da, spune-i de... - Încerc.
Nu G.E.D. declanşează cauzele. Cineva din afară vrea să-l distrugă.
Dacă folosesc un oscilator să stimuleze arma, atunci se explică acumularea de energie.
- Dacă atinge pragul critic? - Va arde fiecare piesă electronică din Eureka.
- Nu e bine. - Nu.
Serios, cum funcţionezi?
Dar dacă ai dreptate de sursa externă, atunci câmpul lui Fargo ar trebui să prevină asta.
Câmpul de vaporizare e operaţional.
Dar e ciudat.
Acumularea de energie începe să se disipeze.
- Poate e bine. - Nu, dar n-are niciun sens.
Singurul lucru pe care ar trebui să-l facă câmpul...
E să nu se mai întâmple asta!
Uită-te la ei, se dau peste cap să-şi salveze preţioasa bombă.
Ăsta e viitorul pe care-ncercăm să-l oprim.
Ce aştepţi?
Foloseşte codul de securitate să dezactivezi câmpul de vaporizare.
Acum 60 de ani, ai zis că vom schimba lumea.
Asta e şansa de a termina ce ai început.
- Ce s-a întâmplat? - Altă rezonanţă.
- A dat jos câmpul de vaporizare. - Eşti norocos că eşti în viaţă.
- Se încarcă iar energia. - Trebuie să reiniţiem câmpul.
Da, nu putem. Totul sistemul e ars.
Trebuie să mergi la infirmerie. Hai.
Da.
Împachetează-l. Îl vreau în maşină în 10 minute.
- Stai. Ce faci? - Scot G.E.D. de aici.
Nu risc să pierd fiecare proiect de aici dacă apare un puls electromagnetic.
Generale Mansfield, oscilează la propria frecvenţă.
Dacă nu găsim dispozitivul responsibil, nu contează unde-l duci.
Trebuie să-l curăţăm. E o unitate de evacuare în Secţia...
Ai ordinele tale.
Bun mod de a lucra, Doogie.
Sigur, cu tine se poartă frumos. La mine, porneşte cu cablu de cuplă.
Tremuri. Sigur te simţi bine?
Mai bine ca niciodată.
- Ai făcut ce trebuie, doctore. - Uită-te la el.
E adorabil, un gentleman. Şi e ceva sigur.
E aici acum?
Dar nu, tu alegi tipul care fuge în clădiri în flăcări ca job.
- Asta se va termina cu bine. - Încerc să nu mă gândesc la asta.
Dar tu? Ai fost la grătar.
- N-ai zis nimic de ceea ce vezi. - Tipul a cărei viaţă a salvat-o acum 63 de ani.
O blondă înaltă într-o rochie roşie.
- Sau prietenă. - Ţi-aş putea povesti.
Ce naiba e asta?
- Te pot împrumuta o clipă? Scuze. - Sigur.
Henry a spus că ştii ce e şi cum s-o foloseşti.
E un microbobină de acord electronic. Aproape am ajuns.
- Unde mergem? - Vânătoare de comori.
Funcţionează ca un detector de metale, doar că detectează frecvenţe, nu metal.
Am înţeles.
Dar tot bipăie tare, când ne apropiem, nu?
Nu-mi vine să cred că asta ţi se pare captivant.
Ce te face să crezi că oscilatorul e aici?
Eu... Lama lui Ockham. Din cauză că a început aici. Ce?
- Nimic, doar... - Îţi place discuţia ştiinţifică.
Puţin.
Îmi vine să vomit.
Bine. Du-te acolo.
- E o greşeală. - Şi i-ai spus.
Ce altceva ai fi putut face?
Ce-ar fi să fii bărbat şi să opreşti asta?
Scuze. Am vorbit cu voce tare?
Dacă nu mă împotrivesc generalului Mansfield, nu merit slujba asta.
Când ai meritat-o? Slujba ţi-a fost dată.
Orice spune răsfăţata aia, greşeşte.
Carter, Allison, Henry şi cu mine, dacă n-am crede că ai putea s-o faci,
n-ai fi aici.
Serios?
Da, Fargo. Acum îndură.
Eşti aşa inteligentă şi intuitivă. Oamenii nu-ţi dau prea multă atenţie.
Despre ce vorbeşti?
Nu mă laşi să uit cât de deştept eşti faţă de mine.
Nu, te iubesc aşa cum eşti.
Dacă zici că te completez, mă arunc.
Jo, e o halucinaţie. Orice spune, vine de la tine.
De la mine? Chestia asta e direct dintr-un roman de dragoste.
Nu e deloc cum e el. Cum eram noi.
Nu pleacă nicăieri până nu-ţi dai seama, aşa că sper s-o faci.
Cum e posibil? Ne înconjoară.
Cuarţ. Amplifică semnalul. Ar putea veni de oriunde.
Fantastic.
Ne putem folosi de asta să discutăm de sentimentele noastre.
- Încep eu. - Te rog, nu.
- Carter, nu e aici cu adevărat. - Da, aşa e.
Mă duc acolo.
- Hai, Carter, descarcă-te. - Ştie că eşti speriată.
- Aşa că de ce nu admiţi? - Nu-ţi face griji. O să ne dăm seama.
Încă o zi în Eureka.
Jo!
- A fost neaşteptat. - Au camuflat-o cu proiecţii holografice.
Oricine face asta s-a gândit la tot.
- Carter, ce faci? - O închid.
Am speriat-o?
Da, Carter.
Cred că e activată de la distanţă.
Dar dacă scopul e să distrugă G.D., de ce ar închide-o înainte să-şi facă treaba?
Poate şi-a făcut-o.
Nu, dacă dispozitivul G.E.D. ar fi explodat, am şti.
Poate nu asta au intenţionat, poate ăla era planul.
- Şi eu am avut un plan. - Suntem în mijlocul lui nicăieri...
Podul... A fost o distragere a atenţiei.
Cineva a vrut să mutăm G.E.D din Global.
- Jo, unde e arma? - Carter, a fost o ambuscadă.
Arma lipseşte.
Distrugerea G.D. n-a fost planul.
Voiau să scoatem arma de aici ca s-o poată fura.
- Întrebarea e, cine sunt ei? - Oricine ar fi, au fost ajutaţi.
În tot timpul au fost cu 10 paşi înaintea noastră.
Au avut un om în interior.
Stai, recunosc modelul specificaţiilor tehnice.
Treceam prin vechile cereri de fonduri ale ceiluilalt Fargo
şi aş putea jura că-mi aduc aminte că am văzut aşa ceva.
Ar putea fi omul nostru. Găseşte-l.
Hai, unde eşti?
Dacă îţi cauţi o cale de ieşire, nu vei găsi una.
Tu eşti responsabil de asta. Mi-ai ignorat sfatul.
Tu ai pus G.E.D. în camion.
Ai grijă la ton, directore. Eu ţi-am dat jobul ăsta, dar îl pot lua.
Atunci e bine că deja am trimis raportul la Departamentul de Apărare, nu?
Mai e altceva, generale?
Cine caută o cale de ieşire acum?
Cum te simţi?
Având în vedere că aş putea să-mi pierd jobul... nu prea rău.
Atunci munca mea e îndeplinită.
Asta nu e bine.
Lucrurile nu dispar în neant.
Extinde perimetrul şi ţine-mă la curent.
- Încetezi să faci asta? - Să fac ce?
- Vreau să vorbesc cu tine de ceva. - Ce mai e acum?
Vrei să-mi spui ce bine arată fundul meu când ţin o armă?
Chiar ai un fund frumos.
Vrei să-ţi spun?
Ok.
Adevărul e că am făcut o întreagă poveste din relaţia noastră în tot timpul ăsta.
A fost un motiv când am ezitat şi acum ştiu care e.
- Despre ce vorbeşti...? - Noi doi... nu ne potrivim.
Aşa s-a terminat. S-a terminat totul între noi.
Dacă vrei să ieşi cu Zoe, n-ai decât.
Am terminat.
Ce faci cu inelul bunicii mele, Jo?
Ce se-ntâmplă?
Jo, scuze că te întrerup.
Zane, trebuie să te interoghez.
- Pentru ce? - Posibilă coluziune în furtul G.E.D.
- Scuze, Jo. Ai terminat? - Nu, n-am...
Trebuie să vezi asta.
Hai. Bine.
Zane n-ar face niciodată asta. Scumpo, ăsta era modelul lui.
Asta şi codul de securitate, dovezile sunt copleşitoare.
Nu-mi pasă.
Felicitări. Ai primit ce voiai.
N-am primit... Ce, Zane?
Scumpule, las-o puţin.
Îl interoghez pe Zane de o oră. Cred că are dreptate.
E hacker, dar arme pentru piaţa neagră? Nu aşa operează el.
Ce crezi, i-a fost întinsă o cursă?
Dacă voiam să aleg un tip să ia lovitura nu m-aş fi gândit la unul mai bun.
- S-o aduc? - Nu, doar...
O să ne dăm seama. Stai jos.
E bine.
Ce facem? Cină, un film?
- Poate o seară liniştită acasă. - Nu.
- Nu pentru film? - Nu facem asta acum.
N-o mai faci de patru ani. Nu de asta suntem aici?
Cred că trebuie să vorbim de ceva.
Aşa, fetiţo.
Bine.
Mi-e frică. Mi-e foarte frică.
În legătură cu noi? Legat de...
Nu mă tem să-ncep ceva. Doar...
Mă tem cum se va sfârşi. Cum a fost cu Nathan.
Da, a zis sfârşit.
N-o să trăiesc o veşnicie, ca să ştii.
E vorba că... dar înţeleg.
Înţeleg.
Cred că întrebarea e... ţi-e atât de teamă să pierdem ce avem?
Bine spus. E rândul tău.
Mi-e bine.
Mai vrei să spui ceva?
Nu eu... da, e ceva...
atâta vreme cât discutăm de asta...
Sunt îndrăgostit până peste cap de tine.
- Am fost de când ne-am întâlnit. - Era şi timpul.
Nu serios.
- Da? - Da.
- S-a dus. - Şi el.
Vrei să luăm cina?
Nu.
Mă... gândeam.
Poate micul dejun?
Bine.
M-ai folosit, aproape m-ai ucis în proces.
De ce nu mi-ai zis că luarea armei era de fapt parte din plan?
Nu intenţionai s-o distrugi!
Au fost unele aspecte din plan pe care nu le-am împărtăşit.
Negare plauzibilă, dr. Grant. Asta era mantra ta.
De ce ai făcut-o? Pentru bani?
Nu ne interesează arma sau valoarea sa în bani.
Aveam nevoie de ea pentru sursa de energie.
Nu-nţeleg.
Trebuie să-ţi arăt ceva.
- Ce e? - Am reconstruit dispozitivul punţii.
E şansa ta de a face ce voiai acum 63 de ani, să schimbi lumea.
Te trimitem acasă.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro