Când lucram sub acoperire...
trebuia să pretind că sunt altcineva, uneori timp de luni de zile.
- Brendan! - Ei bine, şi eu mă bucur să te văd, Atif!
Un nenorocit l-a turnat pe şefu' la poliţie.
Ştiu cui trebuie să mulţumesc pentru noul peisaj... Atif.
Vor să-l omori pe Atif. Nu vor înceta să mă rănească până când o vei face.
Dacă-ţi mai arăţi faţa, eşti mort!
Unde-l vei îngropa?
Nu pot, până nu-l văd, mai întâi, oamenii fratelui tău. Vor vrea dovada că-i mort.
Mamă? Mamă?
Uite, au nevoie de numele tău şi data naşterii.
- Ă... aici? - Unde scrie.
Ce-i cu tine astăzi?
Câteodată cred că nu vrei să mă duc la facultate.
Sigur că vreau! Îmi va fi dor de tine, asta-i tot.
Şi mie îmi va fi dor de tine. Oricum, ne vedem mai târziu.
O, Doamne! Îmi pare atât de rău!
- Sunt bine. - Daţi-mi voie să vă ajut!
- Chem o ambulanţă... - Am spus că sunt bine!
IDENTITY Sezonul 1, Episodul 5
= R OVE N = ww w.s ub ti tr ar i-t ea m.r o
= RO V EN = w ww. su bt it ra ri-te am. ro
=ROVEN= www.subtitrari-team.ro
Nu mă face să sun din nou, Bloom, bine? Sună tu!
- Nu-ţi asculţi mesageria vocală? - Bateria e dusă.
Ţi-am adus una cu lapte. Scuze pentru aseară. Aveam întâlnire, nu-i aşa?
Nu era o întâlnire, Boom. Era o băutură de socializare cu un coleg...
- Dar da, mi-ai tras clapa. - S-a întâmplat ceva.
- Şi n-ai de gând să-mi spui ce, corect? - Ce-i cu agitaţia asta?
E o urmă de ADN a unui criminal căutat.
Glumeşti! Aia-i Nadia?
Aţi găsit-o pe Nadia?
Mi-o amintesc pe Nadia de când eram mic. O consideram foarte, foarte tare.
- Pentru un spărgător de bănci. - Era o chestie politică.
Erau implicaţi în redistribuirea bogăţiei.
Opreşte acolo! Centrează şi măreşte pe faţa ei.
Cum am găsit-o?
Paramedicii au săltat-o de pe trotuar după un accident rutier.
S-a luptat, n-ar fi vrut să-i lase pe doctori s-o consulte.
Comportamentul ei era aşa bizar, încât au controlat-o pentru o tumoare pe creier.
Când testul a ieşit negativ, şi-au dat seama...
cÄƒ trebuie sÄƒ fie alt motiv pentru care refuzÄƒ Ã®ngrijirea medicalÄƒ.
- AÅŸa cÄƒ au chemat criminaliÅŸtii. - Iar criminaliÅŸtii ne-au chemat pe noi.
- De ce nu-mi daţi voie să-mi văd soţia? - Dle Brolin, ştiu că este greu...
- Trebuie să o văd! - Trebuie să vorbim cu ea singuri.
- E vorba de accident? - Da, e vorba de accident.
Care-i ideea? Întrebăm cu grijă, iar ea ne spune adevărul?
- Ideea e să obţinem mărturisirea ei. - Înainte să-şi ia un avocat?
I-am luat mostrele ADN fără acordul ei.
Da, să nu menţionăm totala violare a drepturilor omului.
Deci avem nevoie de ceva care poate fi folosit la tribunal.
Chiar crezi că Nadia ne va oferi asta, după 25 de ani de fugă?
Stai aşa! Intrăm în direct... chiar acum.
Interviu cu Miriam Brolin, în prezenţa DSI Lawson and DS Wareing.
Ai fost vreodată membra unei organizaţii cunoscută ca Frontul Proletar Înarmat?
Nu fi ridicolă...
- Răspunde cu da sau nu, te rog. - Nu.
Ai jefuit Banca M&V din South Shields, pe 31 august 1981?
- Nu. - Nu!
Ăsta-i unul dintre tovarăşii ei. A împuşcat un tip la bancă.
- Şi acum e afară. - Are o zi liberă.
Ai folosit vreodată numele Nadia?
- Atenţie! - Nu.
Haide! Trebuie să fie şi o variantă mai bună decât asta.
Îl recunoşti pe omul acesta?
Păi, ar trebui, Nadia...
pentru că l-ai lăsat să moară după ce Marco Robson l-a împuşcat în burtă.
O... săracul...
Ţi-am... ţi-am spus... nu sunt Nadia.
Iată-l! Marco Robson.
Judecătorul l-a făcut fanatic fără minte.
Fără minte e un pic cam dur. Nu l-aş lăsa să stea cu copiii, totuşi.
- Cum de încă mai e în închisoare? - N-a arătat niciodată c-ar avea remuşcări.
- Începi programul la 10:30. - Regret, dnă Bradfoot.
Haide, Marco. În biroul meu, acum!
- Care-i problema? - Are pori pe spate.
- Bloom, ce faci? - Priveşte şi învaţă!
- Nu văd nicio problemă la cauciuc. - O, da? Eşti sigur?
Credeam că am pană de dimineaţă.
Pot să te ajut cu ceva?
Detectiv Inspector Bloom. Caut un vehicul suspect.
Păi, n-o să-l găseşti aici.
Vă deranjează dacă aruncăm o privire?
- Nu poate fi ăsta. Abia a venit ieri. - Păi, incidentul a fost ieri.
- Marco, unde sunt cheile? - Ar trebui să fie acolo!
Trebuie să cercetez biroul, din păcate.
Bloom! Nu!
- E al tău? - Da.
Du-te după el!
Ştii că n-aveam nicio legătură cu maşina aia. Acum, ce s-a mai întâmplat?
- De ce sunt aici? - O să vezi.
- Ce dracu' se întâmplă acolo? - Tată?
- Bloom? Ce faci? - Despre ce-i vorba?
- Poate vrei să revezi un vechi prieten. - Ce prieten vechi?
- Cine-i ăsta? - Nu ştii cui îi înscenaţi?
Numele meu e Marco Robson.
Miriam, eşti bine?
Să nu mai spui niciun cuvânt, dragă.
- De ce nu ne-ai avertizat? - Aş fi stricat tot jocul...
- Distrugând impactul confruntării! - N-a fost niciun impact.
Acela era soţul, Jacob Brolin.
- Sau mai degrabă, avocatul. - O, minunat!
Nu mai putem vorbi, din nou, cu Miriam fără să aducem o acuzaţie oficială.
Ok, în regulă, trecem mai departe. Dar e un exemplu clasic...
de lipsă de comunicare şi nu se va mai repeta! Ai înţeles?
- Erau deja în contact. - Ce?
E singura explicaţie. Marco şi Miriam s-au recunoscut unul pe celălalt.
Au ales amândoi să n-o arate. Deci, amândoi vor să ţină identitatea ei secretă.
- Nu stau să ascult aşa ceva. - Ce-ar trebui să ne întrebăm e "De ce?"
În regulă: de ce?
Soră?
- Eşti în regulă? - Scuze, e astmul.
- Să chem doctorul? - E un spray în geanta mea.
E... acolo...
N-ar trebui să fac asta.
Mulţumesc.
Bună, Martha.
Nu, e doar o seară liniştită acasă.
Ce?
A lăsat-o fără cunoştinţă şi-a dispărut. Niciuna dintre asistente n-a văzut nimic.
- Desigur, e expertă. - După atâţia ani?
E ca mersul pe bicicletă... Nu se uită niciodată.
- Mai e şi altceva ce-ar trebui să ştiu? - Marco Robson s-a ascuns.
Ideea era să o facem să mărturisească.
În loc de asta, voi aţi speriat-o şi aţi determinat-o să fugă.
Am adoptat o strategie de mare risc. Privind retrospectiv...
Iar acum Marco Robson e pe liber.
Un criminal şi un suspect de terorism reuniţi, datorită nouă.
- D.I. Bloom are o teorie, cum că deja... - N-am nevoie de o Unitate Identity.
Pentru asta, am poliţişti obişnuiţi care pot s-o dea în bară la fel de bine.
Ce piste avem?
Poliţista de la spital a văzut ceva înainte să fie atacată de Miriam.
A văzut ceva?
O perucă neagră şi un pistol într-o cutie de pantofi.
Deci, ce are de gând să facă? Se duce la altă bancă?
Lucrăm la asta, dle.
Asta nu mai e o chestiune de identitate. E o vânătoare de infractori.
E antrenată în tactici de gherilă.
Pune uniformele pe urmele ei şi n-o vei mai vedea vreodată.
Aveţi, totuşi, nevoie de ajutor. Trimite-l înăuntru, te rog.
Aş vrea să vi-l prezint pe DCS Robert Thacker.
A fost cazul lui cu mult înainte să ajungă la voi.
Verdictele acestea nu mă mulţumesc.
Marco Robson, Andrew Mills şi Max Healey sunt în spatele gratiilor.
Nu vor mai ucide şi vor mai schilodi oameni nevinovaţi.
Dar complicele lor e, încă, în liberatate.
Fac, astăzi, acest legământ: nu voi avea linişte până când Nadia...
oriunde s-ar ascunde, oricare i-ar fi numele, va fi adusă în faţa justiţiei.
Acum nu mai este cazul...
Bine, să-ncepem cu chestiile simple...
Ce ştim despre membrii bandei Max Healey şi Andrew Mills?
Andrew Mills a murit într-o încăierare din închisoare.
Max Healey e, acum, doctor.
- A ieşit, promiţând că va fi băiat bun. - Hai să-i facem o vizită.
Anthony, aş vrea să ştiu ce-i motivează pe ăştia doi, Nadia şi Marco Robson.
Păi, ce zici de asta? "Lupta are mai multe faze..."
"Conflictul armat poate fi urmat de retragere, retragerea de regrupare..."
Asta-i declaraţia a lui Marco din boxa acuzaţilor, corect?
"Dar Frontul Proletar Armat nu va fi niciodată învins."
"Nu interpretaţi greşit tăcerea noastră."
"Ne vom reîntoarce când capitaliştii se vor aştepta mai puţin."
"Vom face să curgă flăcări peste capetele lor."
- Asta sună ca-n Biblie. - E un avertisment.
E doar rahat. Încearcă să-şi facă singur curaj.
Nadia nu s-a predat niciodată, nu-i aşa? Ce-a aşteptat?
Dacă plănuiesc să pornească totul de la început? Bombe, împuşcături, răzbunare?
O ai, atunci?
M-am gândit că, poate, te-ai răzgâdit.
După toate prin care-ai trecut?
Mulţumesc... tovarăşă!
Tovarăşe!
- Nadia! - Marco!
Dacă cineva o poate găsi pe Nadia, atunci numai unitatea aceasta ar putea.
Nu ştiu dacă pot fi de ajutor, dar sunt bucuros să încerc.
Şi ştiu ce gândiţi: de ce nu poate moşul să se dea bătut?
Ei bine, o să vă spun. Un om a murit în acea după-amiază, în South Shields.
Am promis familiei lui că o voi găsi pe Nadia şi i-am dezamăgit.
Nu vreau să mă pensionez cu aşa ceva pe conştiinţă.
- Bine spus. - Ia un loc.
E un dinozaur. Nu va lua două zile până când îmi va cere să-i fac o ceaşcă de ceai.
- Ar putea fi util. - Da, de asta mi-e teamă.
Nu vreau ca unitatea aceasta să arate ca şi cum n-ar face faţă fără adulţi...
Pentru numele lui Dumnezeu, Bloom. Tu ai speriat-o pe Nadia.
Tu să te duci s-o găseşti înaintea lui.
- M-ai urât vreodată când erai în puşcărie? - Eram soldat. Cunoşteam riscurile.
Cât timp tu erai liberă, ei n-ar fi câştigat.
Hei... ai plătit şi tu.
Tot rahatul acela suburban... casă, familie...
Te obişnuieşti.
Poate a fost răpită. O ţine împotriva voinţei ei.
A atacat un ofiţer de poliţie.
Asta ar lăsa o urmă. Miriam n-ar face asta.
Asta-i camera mea.
- Asta-i camera ei? - Da.
Ştiu ce crezi...
Aveam o viaţă conjugală completă. Dar, de curând...
Eram atât de apropiaţi...
Cine e ea? Nici nu mai ştiu cine este...
N-am ştiut niciodată numele ei complet.
Toată lumea îi spunea Nadia, ca şi cum ar fi apărut de nicăieri.
Erau zvonuri că s-ar fi antrenat în Organizaţia pentru Eliberarea Palestinei.
Prima dată când am auzit de ea, stătea la comun într-o casă părăsită în Notting Hill.
Acolo i-a întâlnit pe ceilalţi. Nu s-au descurcat rău la început.
Au pus bombe într-un azil de săraci, o ambasadă, casa unui conservator.
Şi de ce treaba cu banca?
Masele trebuia să se ridice şi să-i urmeze. Nu le-a mers, în felul acesta.
După şase luni, aveau nevoie de bani şi ceva care să-i ţină pe prima pagină a ziarelor.
Au reuşit asta când l-au împuşcat pe John Cray în timpul jafului de la bancă.
N-ai găsit arma crimei, nu-i aşa?
Aveam destule probe să-l închidem pe Marco Robson.
Crezi că este, încă, periculoasă?
Nadia era o revoluţionară dedicată.
Doar pentru timpurile s-au schimbat, nu înseamnă că s-a schimbat şi ea.
Ai o casă foarte curată.
Asta-i treaba mamei. Nu-i o crimă, nu-i aşa?
Vicky, mama ta trăia o viaţă dublă.
- O minciună! - Nu-i nicio minciună. Ne iubeşte.
Permanent în alertă, verificând dacă nu s-a dat de gol, acoperindu-şi urmele...
Ai idee ce-ţi cauzează faptul că nu poţi să te destăinui oamenilor pe care-i iubeşti?
Ştii despre ce vorbesc, nu-i aşa? Pentru că ţi-a mărturisit. Trebuia să spună cuiva.
Haide, Vicky! Ce ţi-a spus?
Ai înţeles greşit. A spus altcuiva.
- Da, Miriam Brolin a fost pacienta mea. - De ce a venit la tine?
Avea probleme emoţionale pe care considera că eu aş putea să o ajut să le rezolve.
- Şi-ai ajutat-o? - Ai vrea să-ţi spun ce probleme avea.
- Da. - Chiar de-aş fi putut, tot nu te-ar ajuta.
Să zicem că un pacient îmi spune că şi-a ucis soţia.
Minte? Încearcă să mă provoace? Interpretează o fantezie violentă?
Poate fi oricare dintre toate acestea. E de imaginat că ar putea fi chiar şi adevărul.
Dar singurul lucru care nu poate fi, este o probă.
Înregistrezi aceste şedinţe?
- Am pe cineva care aşteaptă. - Desigur.
- Pot folosi toaleta? - Da.
Ok, l-am interogat pe Dr Max Healey. Cabinet la ţară, familie, Volvo.
E destul de stânjenit de trecutul său radical.
Spune că nu l-a văzut pe Marco de 20 de ani, dar...
m-a pus să jur că n-am să spun că ne-am întâlnit.
De ce?
A zis că Marco era convins că exista un trădător în grup...
că, altfel, ei n-ar fi fost niciodată prinşi.
- El consideră că de aceea a murit Mills. - Adică, Marco l-a ucis?
Ei bine, erau în aceeaşi închisoare, iar Marco n-a trimis flori.
- Tessa? - Da. În ziua accidentului...
Miriam pregătea alocaţia pentru facultate a fiicei sale...
o sumă consistentă din contul ei de economii. Aş descrie-o ca generoasă.
- Crezi că se asigura că Vicky va fi bine? - S-ar putea.
Deci, poate se gândea deja să meargă mai departe. Dar unde?
Nu te pot ajuta. Nu-şi foloseşte cărţile de credit, nu retrage numerar...
şi n-avem noutăţi din porturi sau aeroporturi.
S-au dat la fund, pregătindu-se pentru o campanie violentă.
- Asta ar avea sens. - Ba nu, nu are.
Miriam Brolin nu porneşte într-o violenţă revoluţionară. E în terapie.
- De unde ştii? - Am fost la terapeuta ei, Dr Nina Gearing.
- Deci, e psihotică. - Nu, e un conflict personal, nu politic.
- Crezi că are o cădere nervoasă? - Păi, nu poate fi uşor să fii Nadia.
Deci, ar trebui să ne pară rău pentru ea, acum?
Ca şi cum a duce o viaţă dublă e un fel de infirmitate.
Bine, bine! Ai dovedit că poţi!
- Ce cauţi aici? - Aş putea să te întreb acelaşi lucru.
- Încerc să aflu cine e Nadia cu adevărat. - Nu te mai deranja. Pot să-ţi spun eu.
- Da? Cum? - Eu am inventat-o. E poliţistă.
- Te-ai folosit de noi! - Trebuia!
Ai pretins că lucrăm împreună, dar, de fapt, noi lucram pentru tine.
Nu ştiam dacă pot avea încredere în voi.
Numele ei adevărat e Sandra Conway. A fost unul dintre detectivii mei.
Am transformat-o în Nadia, astfel încât să se poată infiltra în FPI.
- Aşa am pus mâna pe ei. - De ce n-a adus probe la proces?
N-am putut risca. S-a făcut bucăţi după arestare.
Poate că a simţit că este, cu adevărat, o teroristă.
N-o puteam lăsa să plece, aşa că i-am oferit o viaţă nouă.
Şi, în timp... şi-a revenit.
S-a recalificat, şi-a făcut o familie, a devenit Miriam Brolin.
Wainwright avea dreptate. Nu-i o chestiune de identitate. Poţi s-o păstrezi.
- Nu. N-o... n-o pot găsi de unul singur. - De ce nu implici oamenii în uniforme?
- Să faci asta în stilul tău. - Şi să las lumea să afle că-i poliţistă?
E undeva, acolo, cu tipul pe care l-a turnat. Ce-i va face când va afla?
Deci, de ce face asta?
De ce s-a decis să redevină Nadia?
Probabil că are o cădere nervoasă, aşa cum ai spus.
Probabil că nu reuşeşti niciodată să depăşeşti aşa ceva, cu adevărat.
Treaba e că, n-am nicio şansă s-o găsesc fără ajutorul acestei echipe.
Bine... din clipa asta, facem cum zic eu.
Cât timp o găsim... E, încă, una de-a noastră.
Nadia, cunoscută şi ca Miriam Brolin...
numele adevărat Detectiv Sergent Sandra Conway...
absolventă la Bramshill, 1977, şefă de promoţie.
Atrasă rapid către activităţi dificile, până ce s-a oferit voluntară la anti-terorism...
unde a fost alocată la DI Thacker, pentru cazul FPI, care stagna.
Şi-a însuşit personalitatea Nadia şi a fost recrutată în FPI.
Când FPI a devenit conspirativ...
a furnizat informaţii decisive, care au dus la arestările din august 1981.
Vrei să adaugi ceva la asta, Bob?
Doar că a fost cel mai bun detectiv sub acoperire pe care l-am avut vreodată.
Trebuie să fi fost motivată. Şi-a sacrificat cariera pentru un singur caz.
Martha, asta ar putea fi interesant.
Max Healey vizitează pe cineva la Hotel Stella, în Silvertown.
Sau, mai degrabă, telefonul lui mobil o face.
- Ai zis că era sincer. - Am crezut că era.
Încă îi este teamă de Marco.
Deci, Max, ce mai faci? Ce-ţi face familia?
Sunt bine.
Nu ne-am mai văzut de la... o, Doamne... închisoarea Warwick, 1987?
Dacă zici tu...
Locul nu s-a schimbat prea mult. Apropo, toţi îţi transmit salutări.
- A venit poliţia la tine? - Nu.
Minte!
E-n regulă, Max. Ne aşteptam să minţi.
- Te urmăresc? - Nu cred.
- Ce-i aici? - Ceva ce Robert Thacker îşi doreşte mult.
Îţi aminteşti, nu-i aşa?
- Ce vrei să fac cu asta? - Să-i dai nenorocitului ăla ce merită.
- Avem vizitatori... - Nu... n-am spus nimănui, Marco.
Vom acţiona corect şi cu grijă!
O să facem cum zici tu? Nu cred că au primit memoriul.
Nu mişca! Poliţia înarmată! Nu mişca! Poliţia înarmată!
Poliţia înarmată! Nu mişca!
I-am scăpat! Scăpat!
Stai! Poliţia înarmată! Stai! Poliţia înarmată!
Dr Healey?
Iau eu asta.
Rahat! El e momeala.
Bună, Sandra! Ce-ar fi să-mi dai mie astea?
- Devine obositor să trăieşti o minciună. - Cum ai putea tu să ştii?
Am o imaginaţie bogată.
Vino! Vorbeşte cu noi!
- Te putem ajuta. - Mă-ndoiesc.
Nu o face pentru tine! Fă-o pentru Jacob şi Vicky. Au nevoie de tine. Merită...
Haide! Am găsit o maşină.
Nu!
Intră-n maşină, Marco!
O, Doamne! Bloom! Bloom!
Doamne, Bloom! Eşti bine?
Martha... n-am ştiut că-ţi pasă!
Nimic! Au dispărut de pe radar.
Marco n-o s-ajungă departe cu un glonţ în el.
Nu mi-am dat seama că oamenii vor trage unul în celălalt.
Nici eu.
Deci, ce s-a întâmplat? S-a grăbit bătrânul să apese pe trăgaci?
Nu-i chiar aşa de simplu.
L-am dus pe Max Healey în sala de interogatoriu.
- Vorbesc eu cu el. - Nu. Mă ocup eu.
Miriam!
Asta-i operaţiunea mea şi eu iau deciziile!
Am experienţă suplimentară în ceea ce-l priveşte pe acest suspect.
Max Healey nu e suspect, e martor şi nu vreau să vorbeşti cu el.
- De ce nu? - Deoarece cred că eşti implicat emoţional.
Iar tu nu eşti? "O, Doamne, Bloom! Eşti bine?"
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
DI Bloom e un coleg de valoare. Are o experienţă şi intuiţie unice.
Iar dacă-mi pasă de el, asta-i deoarece e o achiziţie importantă pentru echipă.
N-am nimic, pe cuvânt!
I-am spus Marthei că te conduc, în siguranţă, până acasă, şi o voi face.
Sunt bine... pe cuvânt. N-am nimic.
Te-ai rezumat la strictul necesar, nu-i aşa?
- Ar trebui să pui astea în frigider. - Am câţiva prieteni prin zonă.
- Oare? - Da.
Ar fi trebuit să prevezi asta.
Noapte bună!
- De ce l-ai adus aici? - Sângerează enorm.
- Nu folosi astea! - Avem nevoie de antiseptice şi calmante.
- Asta-i tot ce avem? - Păi, nu aşteptam o rană de pistol.
Trebuie dus la spital!
Nu te poţi duce cu o rană de pistol la spital. Ei trebuie să raporteze.
- Trebuie să suni la poliţie! - Poliţia l-a împuşcat.
Pentru Dumnezeu, Miriam, opreşte asta acum, până nu devine chiar mai rău.
Nu pot face asta.
17 ianuarie, ora 3:00 pm. Nina Gearing şi Miriam Brolin.
Nu va dispărea...
vina...
E din ce în ce mai mare, în fiecare an.
Credeam că pot trăi cu asta, dar nu pot.
Nu sunt destul de puternică.
Am primit un telefon de la Marco, spunând că vrea să mă vadă...
- N-aveam idee de ce. - Te cred.
- Nu ştiu nimic, pe cuvânt. - Am spus că te-am crezut.
Nadia vroia să iau o armă pe care a avut-o la un avocat...
să i se facă teste criminalistice adecvate. A zis că e arma crimei.
- Nu arma lui Marco? - Nu, asta-i ideea...
Era hotărâtă să obţină schimbarea sentinţei lui Marco...
să dovedească că-i nevinovat de moartea lui John Cray.
- De ce n-a dus arma la poliţie? - N-avea încredere în tine.
Credea că-i vei spune lui Thacker.
Vorbeşte-mi despre Robert Thacker.
Ţine-te departe de el. Şi nu răspunde la telefon.
- O să fii plecată mult timp? - Sigur că nu, dragă.
- Mergem până la ATM. - Ăsta are cinci mii pe el.
Ăsta e cu limită. Putem lua numai 300 de lire pe zi de pe el.
Luăm ce putem. Vom fi urmăriţi în câteva minute, oricum.
- De ce ai nevoie de toţi banii ăştia? - Trebuie să-l duc într-un loc sigur.
Ştiam cu toţii ce se putea întâmpla dacă ne prindeau. Am acceptat asta.
Dar credeam că Thacker îl va ucide pe Marco.
L-au târât peste mine pe coridor. Nici nu l-am recunoscut.
- Vroia o mărturisire? - Da... Şi a obţinut-o.
Te-a bătut?
Au fost nişte chestii dure, dar nimic din ceea ce i-a făcut lui Marco.
Ce era? Gelozie? Thacker o dorea pe Nadia pentru sex?
Da... da, aşa cred.
De ce? Marco şi Nadia erau iubiţi?
Era mai mult decât atât.
Ea...
îl admira pe Marco, iar Thacker ştia.
- Ce vrei? - Eşti pe moarte.
- Da, mai mult ca sigur. - Mă bucur.
Ştii, eram aşa fericiţi până să apari tu.
Nu te păcăli singură. Am fost mereu acolo.
Ba n-ai fost!
Vezi asta? Asta sunt eu când aveam 11 ani.
Am pierdut un dinte şi mama spunea că arăt ca Dracula. Unde erai atunci?
Şi poza asta... E sora lui tata, Annie.
Mi-a cumpărat acea rochie, iar eu o uram, dar n-am mai spus nimănui.
Şi asta. Ăştia suntem noi, în Cornwall, când l-am întâlnit pe acel băiat.
Nu l-am mai văzut niciodată, dar ştiu că, într-o zi, mă voi mărita cu el.
- Bine... - Da, e bine.
Pentru că e viaţa mea, iar ea e mama mea.
M-a dus la şcoală, a gătit pentru mine, mi-a citit...
a dormit în camera mea când mi-era frică, iar tu nu o vei lua de aici.
Poliţia.
Milson Way, nr. 14.
Vă rog, ajutaţi-mă! E un intrus!
Ce-i asta?
Monitorizez apelurile de urgenţă, verific nume şi numere ce pot fi relevante.
Şi?
Am prins un apel de urgenţă abandonat de la acest număr. E reşedinţa familiei Brolin.
- Vicky? - Mami!
- O, Doamne! - Nu-i face rău!
Te rog!
Încerca să sune la poliţie.
- Dă-i drumul! - Marco, e-n regulă! Sunt aici!
- Trebuie să plecăm! - Mergem. Avem banii.
- Cine eşti? - Ştii cine sunt!
Spune-mi!
- Sunt Nadia. - Mami!
Pune-ţi peruca!
Pu... ne-ţi... peruca!
Acum, ştiu că eşti a mea.
Tati!
- Ce se întâmplă? - I-am găsit!
- Apel de urgenţă de la reşedinţa Brolin. - Dar unde-i Thacker?
Credeam că-i cu tine.
Ai putea merge la închisoare...
Sunt pregătită pentru asta.
Dar Vicky? Are nevoie de tine...
E mai mare acum. Se va descurca.
- Jacob, intră în cameră! Intră! - Pentru Dumnezeu, Miriam!
Dacă vrei să pleci, pleacă. Nu voi încerca să te opresc.
- Nu pot să-mi asum riscul. - Las-o baltă, tată! Nu-i pasă.
- Trebuie să-l duc la un doctor. - Dar a ucis pe cineva.
Nu, n-a făcut-o. Eu am făcut-o.
Alo! Pot vorbi cu Dr Max Healey, vă rog?
Îi puteţi spune că a sunat Nadia şi că venim către el?
Mulţumesc.
Te pedepseşti singură...
Cineva a pierdut 25 de ani din viaţă din cauza mea.
Pentru că am luat viaţa unei alte fiinţe umane...
Nadia? Tu eşti? Pentru Dumnezeu, nu veni aici!
- Visam... - Ce?
S-a dus acum...
Poate că a fost ultimul vis pe care-l voi avea...
- Max te va ajuta. - Da.
Totul va fi bine. Apoi te vei putea întoarce la familia ta.
Ce se-ntâmplă?
Da, am nevoie de blocaje. Tessa, de la biroul meu, îţi va da detaliile.
Ce vrei să spui? N-am nevoie de permisiune. Am nevoie să te pui pe treabă!
Ce cauţi aici?
Nadia, sau ar trebui să spun Sandra Conway, l-a ucis pe John Cray...
- Cu un pistol primit de la Thacker. - Păi, asta-i se potriveşte...
- Un mic detaliu pe care Thacker l-a uitat. - Da... şi nu e singurul.
I-a înscenat asta lui Robson şi i-a dat Sandrei o nouă identitate să o facă să tacă.
Iar acum, ea vrea să vadă că se face dreptate.
Ceea ce ar face praf, cu siguranţă, pensia lui Bob Thacker.
L-ar trimite direct în închisoare, mai degrabă.
Tessa?
Maşina familiei Brolin a trecut pe lângă un radar la vreo 11 km la sud de voi.
Cu siguranţă, se îndreaptă spre casa lui Max Healey.
Tipul ăla din bancă... a vrut să mă omoare.
Da.
Dar l-ai împuşcat. M-ai salvat.
De ce-ai făcut asta? Oare pentru că m-ai iubit?
Sigur că te-am iubit.
Eram tovarăşi.
- Bună, Sandra! - De ce ţi-a zis aşa?
- Ce vrei? - Ştii ce vreau.
- Pe tine, Sandra. - Nu.
- Atunci, dă-mi arma. - Dacă-l laşi în pace.
Cum zici tu... Nu pare să se ducă nicăieri.
- Îl împuşc pe nenorocit! - Marco, e-n regulă.
Sunt surprins că încă mai respiră. Mereu a fost un nenorocit puternic.
Ei bine, Sandra...
- Asta chiar e un "rămas bun". - Nu-i zice aşa!
- Cum ai vrea să-i zic? - Numele ei e Nadia.
Ştii care-i problema ta? Îţi ia prea mult timp ca să mori.
Dar înainte să te duci, e ceva ce-ar trebui să ştii despre Nadia ta.
Ea e, de fapt...
Miriam!
Nadia!
Aruncă arma!
Nadia, arunc-o!
=ROSub-VTeamEN= =subtitrari-team.ro=
=ROVEN-SubTeam= rov_en@yahoo.com