Din episoadele anterioare:
Nu pot să cred că mi-a fost frică să vorbesc cu tine.
- Ce? - Mi se părea că eşti prea şmecheră.
Fiecare are câte un jurnal, ca să exprimăm ce simţim.
Vi-l prezint pe cel mai nou membru al familiei Tabăra Victoriei.
Fără porţii suplimentare.
Şi fii sinceră. Pot să îndur.
De fapt, nu mănânc niciodată după cină.
Vreau să-l cunosc, pentru că este tatăl meu.
Asta e o zonă din tabără unde accesul este interzis.
Am stat acolo doar vreo cinci minute.
Mai erau nişte copii, din altă tabără.
Ar trebui să îndrăzneşti. Aţi fi drăguţi împreună.
Unu, doi...
E aşa: pas, pas, jos... Mâna ca Beyonce.
- Nu, este... - Da, bine, deci este...
Ce este, gândăcelul meu?
Carter a zis că va participa la un număr artistic cu mine
apoi... a dat înapoi în ultima clipă
şi acum nu mai am parteneră.
Ce zici de Chloe şi de Amber?
Păi ele par să-şi fi aranjat deja totul.
Măcar întreabă-le.
- Da? - Da.
Deci e pas, pas, şut...
Stai, ce vine după şut?
Putem să ne unduim lateral sau să sărim.
Şi pe urmă putem face o piruetă...
Nu, fundul meu arată mai bine din profil.
De fapt...
...depinde de locul unde va sta Trent.
Facem schimb de locuri. Ăsta e profilul cel frumos.
Dar dacă ăsta e profilul meu cel frumos?
Tu ai două profiluri bune, eu nu am niciunul.
Chloe, ai un fund mult mai mişto decât al meu!
Nu e adevărat!
Putem să sărim peste concursul "Cine e mai gras" din fiecare seară?
Asta e o discuţie privată.
Hai să repetăm afară.
Stai, ce vine după şut?
În noaptea asta clar nu mai dorm.
Nu pot sÄƒ cred cÄƒ am fost prietene.
Ce, ai fost prietenÄƒ cu Chloe?
Cum de te-a lovit năpasta?
Ai zis "năpastă".
Da. Am nevoie de terapie.
Vara trecută era un om cu totul altfel.
A fost şi umană?
De fapt, eram chiar apropiate.
Apoi se pare că eu nu am mai fost destul de "cool".
De parcă prietenia noastră nu existase niciodată...
Judecă aşa de aspru oamenii.
E geloasă.
Anul trecut eu purtam măsura XXXL.
Şi cu cât slăbeam mai mult, cu atât mă urau fetele mai mult.
E normal.
Ascultă... Dacă mai aveţi nevoie de oameni...
Sigur. Adică...
Mulţumesc, dar...
E greu şi-aşa, când suntem doar noi.
- Dar mersi. - Da, mersi!
Bine, de la capăt.
Bine. Unu, doi...
Cel care a făcut broasca ţestoasă şi a uitat să o dea cu smalţ,
este încă în cabana "Arte şi Meserii".
Dacă o revendicaţi, mergeţi la Poppy.
Bună dimineaţa!
Sau va fi spartă sub ochii voştri, dacă asta vreţi să faceţi.
În ultimul rând... "Noaptea Talentelor"!
Nu e prea târziu să vă înscrieţi!
Talentul meu este că înghit tot hazul.
La propriu, înghit tot hazul din orice situaţie.
Dacă pot spune asta.
...orice talent ascuns pe care îl aveţi.
Cântaţi ceva, spuneţi o glumă...
- Bună, Chloe. - Dansaţi.
Cred că avem şi o trusă de magie în camera de repaos...
...pe undeva... şi parcă-mi amintesc
că Salty ştie câteva trucuri. Nu-i aşa, Salty?
Nu primiţi porţii suplimentare.
Brioşa asta mă îngrijorează.
Să ştiţi că îi găsisem un bucătar grozav.
Slăbeai doar mirosind mâncarea acelui om.
Dar ea pe cine l-a ales? Pe tipul ăsta.
- Îmi place brioşa. - De ce?
- Pentru că e însiropată... - Nu, de ce el?
- Ce-a făcut aşa de grozav? - Drul. Rand niciodată nu ar...
Îţi place doar pentru că are umplutură de brânză.
În orice ai pune brânză, omenii îşi ies din minţi.
Brânză degresată.
Chiar crezi că le face aşa de bune fără să folosească grăsime?
Uită-te la el.
Eu o să-i zic ceva.
Te... provoc la scandenberg pentru ea.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri www.addic7ed.com
HUGE Sezonul 1 Episodul 4
Mama face o pâine prăjită absolut delicioasă.
Cu cremă de brânză în interior.
Mi-e dor de pâinea aia prăjită mai mult decât de ea.
Uite ce ştiu eu să fac: Îngheţată cu bobiţe de ciocolată...
...la microunde.
Apoi pun unt de arahide peste ea. Şi apoi...
Staţi să vedeţi...
...musli.
Nu, e foarte bună.
E delicioasă. Termină!
- Cel mai bun mic dejun. - Absolut.
Will, trebuie să o imiţi pe Rand la Noaptea Talentelor.
- Da. - Ai o chestie pentru păr?
Haide, trebuie. Te rog?
Nu sunt foca ta dresată.
Dacă repeţi la ceva pentru Noaptea Talentelor
poţi lipsi de la o activitate.
De acord. Stai puţin...
Nu. Ai zis "da". Nu mai poţi da înapoi!
Uneori îi place să arunce la coş înainte de prima activitate.
Nu sunt sigură că vrea să le spun oamenilor asta.
Ce să-mi spui?
Deci pregăteşti ceva pentru Noaptea Talentelor?
Poate. Încerc să compun un cântec...
Ţine mine că am compus doar două...
...două şi jumătate... în toată viaţa mea.
Şi niciunul nu mi-a plăcut.
Pe a mea o păstrez.
Am făcut-o cu ulei de măsline în loc de margarină.
Este grăsime din cea bună.
Mai ţii minte cearta aia dintre nişte copii de la noi
şi nişte puşti din tabăra de tenis?
Au angajat un topograf...
ca să stabilească marginile proprietăţii!
Nu am nicio poză cu tine de când erai mică.
Mama ta le-a păstrat pe toate.
Ar putea fi el... Da?
Sunt eu, Shay.
- E important. - Intră.
Mă întorc imediat.
Da?
E un om nervos. Ca mama ei.
Nu de la mine a moştenit asta.
Va veni imediat. Ce este?
Păi...
Unul dintre copii s-ar putea să te imite.
La Noaptea Talentelor.
E vorba despre Will?
Da.
Mă gândeam că ar trebui să ştii.
Aştepţi pe cineva.
Fac kickboxing cu Shay.
De ce şi-ar închipui că mă deranjează
dacă mă imită cineva?
Will e fata căreia îi place să joace baschet, nu?
Habar n-am ce îi place.
În afară de grăsime, care-i place la nebunie.
"Grăsimea e prietena mea!"
Te pot ajuta?
- Dnă Rand? - Dr. Rand.
Şi el este bucătarul nostru, dl Salzniak.
Organizatorii taberei de tenis Lake Knoll
m-au rugat să inspectez limitele proprietăţii voastre.
V-am lăsat câteva mesaje?
Da, mi-ai lăsat destule, dle...
- Wayne. - Dle Wayne. Da, eu...
Wayne este prenumele meu.
Vedeţi, n-am putut...
Nu sunt Batman. Nu ăsta e numele de familie al lui Batman?
Bruce Wayne, da.
...Să vă sun, pentru că am propria mea tabără de condus.
Ne scuzaţi o clipă?
Dot?
Mai multe muşte prinzi cu miere decât cu oţet.
De ce îmi spui Dot?
Mereu ţi-am zis Dot.
Când erai mică.
Ai auzit ce am zis despre muşte?
Nu-mi pasă de muşte.
Trebuie doar să inspectez marginile proprietăţii, dacă se poate.
Dar dacă nu, oricum o vei face, nu-i aşa?
Lucrezi pentru ei, nu pentru mine.
Nu e de partea nimănui, Dot.
Nu sunt de partea nimănui. Mie îmi pasă doar de hartă.
De ce nu îl însoţeşti în inspecţie?
Ca să îl supraveghezi.
Nu te atinge de brioşa mea.
Nu o ating! Doamne!
Hei...
E jurnalul cuiva.
Ce faci? Nu-l deschide!
Trebuie, ca să văd al cui este.
Hei, tu îl citeşti!
Ascultă asta.
"Frunzele moarte cad. Înapoi."
"De-aş putea fi din nou copil,"
"de data asta aş face-o aşa cum trebuie."
Îl duc la Obiecte Pierdute.
Să-nceapă petrecerea!
Şi pumn!
Parează! Loveşte!
Loveşte! Loveşte!
Şi pumn! Şi parează!
Şi loveşte!
Eşti bine?
Loveşte şi tu!
Alistair, ai întârziat!
Îmi pare rău, a trebuit...
Ia brioşa aia din faţa mea!
Pumn! Parează!
Loveşte! Loveşte!
Asta fac mai toţi oamenii?
- Nu... - Te însoţesc în inspecţie?
Majoritatea au încredere în mine.
Putem să...
Putem să aşteptăm puţin, Dot?
Nu-mi spune Dot.
Parcă aşa îţi spunea bucătarul.
Nu-şi dă seama că nimeni nu-mi mai spune aşa.
Este tatăl meu.
Da, mi-am dat seama.
Cum?
Nu ştiu. La un moment dat vă ţineaţi amândoi mâna la gură, aşa.
Bine. Bine.
În regulă.
Ţi-ai pierdut jurnalul?
L-am căutat peste tot. A dispărut.
Pot să iau cea mai oribilă situaţie şi să o agravez.
Este un soi de... însuşire perversă a mea.
De asta mie nu mi se poate întâmpla nimic bun.
Niciodată.
Ai încercat să-l cauţi la Obiecte Pierdute?
Bună. Ia ghiciţi?
Asta e o conversaţie privată!
Dacă îl citeşte cineva chiar în clipa asta?
Deci facem numărul de dans?
Pentru Noaptea Talentelor? Pe "Baby Got Back"?
Şi voiam să-l cântăm noi înşine, dar...
Bine. Vreau să spun...
- Sigur, o voi face. - Nu!
Nu, Trent ar trebui să o facă. Nu-i aşa?
- Da. - Da, bine.
- Mulţumesc! - Bine.
- Mişto. - Dacă mai aveţi nevoie de cineva...
- Anunţă-mă. - Păi...
Cineva trebuie să facă poze.
- Corect... - Amber. Atacă-mă!
Haide.
Asta e tot ce poţi?
Haide.
Haide, loveşte.
Vai!
O, nu!
- Scuze. - Mă rog...
Acum le pot cere părinţilor una nouă.
- Vom folosi camera ta foto. - Pe a mea am pierdut-o.
Nu! Nicio grijă, o vom găsi.
- Pa! - Ne mai vedem.
În 1615, matematicianul olandez Willebrord Snell
a descoperit că poziţia unui punct poate fi determinată
scăzând unghiurile a trei puncte cu poziţia cunoscută.
Apoi a calculat distanţa dintre Alkmaar şi Bergen Zoom
doar folosind un şir de patrulatere.
Nu mă stârni cu Willebrord Snell.
Nu o voi face.
Nu le mai dăm voie copiilor să vină aici. Dar e al nostru, nu?
- Nu e însemnat. - Poftim?
Nu e marcat. Nu are gard.
Când permiţi accesul nerestricţionat pe teren, acesta devine...
- N-am făcut asta. Cum adică? - Poate că nu cu intenţie.
Dar ai dreptate. Asta e limita proprietăţii tale.
Doar că nu ai marcat-o clar, aşa că devine o invitaţie...
- Vrei să spui că e vina mea? - Nu...
- Parcă ai da vina pe mine... - Nu, nu. Nu fac asta...
Nu spun deloc asta. Se cheamă "utilizare comună".
Se întâmplă tot timpul.
Nu e niciun semn care să zică: "E al nostru, nu intraţi".
Nu e vina nimănui.
Dar tu trebuie să faci ceva.
Măcar nu ţi-ai trecut numele!
Chiar dacă îl va citi cineva...
Nimeni nu va face asta.
Dar de ar face-o, nu ar şti că e al tău.
Şi dacă se prinde?
Cum?
După nişte lucruri...
După anumite lucruri pe care le-am scris.
Cum adică? Îi menţionezi pe unii oameni?
- Sau... - Nu mă mai întreba ce scrie acolo!
- Bine. Scuze. - Las-o baltă.
Îmi pare rău. Eu doar...
Sunt chestii personale...
...Dacă îl citeşte cineva, o să mor.
Îl vom găsi.
Îl vom găsi, bine?
Îl vom găsi.
Will...?
Căutai ceva?
Am auzit că mă vei imita.
Da.
Cred că voi vedea cu ochii mei, mâine seară. Nu-i aşa?
Ţine minte, voi fi cu ochii pe tine!
Trebuie să plec.
Ce se întâmplă mâine seară?
E Noaptea Talentelor.
A sunat cumva...
...de parcă n-aş fi vrut să o facă?
Nu, a sunat...
Poate puţin.
Doamne.
Ştiai că "talent" se referea, în trecut, la greutate?
În Babilon.
Nu că aş fi fost pe acolo, dar...
Un talant avea valoarea a 3.000 de şekeli.
Şi cum zice Dryden...
"Cu doi talanţi mari din cel mai bun aur".
Mulţumesc... că m-ai însoţit.
E aşa de ciudat că ne plimbăm în costume de baie pe aici.
- Nu-i mare lucru. - Ştiu.
Mi se pare ciudat că Trent ţi-a spart camera foto.
E aşa de agitat în preajma ta.
Pentru că te place atât de mult.
Nici măcar nu s-a oferit să îmi cumpere alta.
Deci e clar că pe tine te place.
Nu-i nimic, mi-a trecut.
Hai să-ţi găsim camera foto.
Stai!
De ce nu eşti la înot?...
Becca.
De ce nu eşti la înot, Becca?
Repet. Pentru Noaptea Talentelor.
Serios?
Şi ce repeţi?
"Baby Got Back".
Atunci du-te la repetiţie.
Haide.
- N-are cum să fie aici. - Doar...
Poftim. Uită-te prin grămada asta.
Probabil că nici măcar nu e aici.
Uite jurnalul cuiva.
E cineva interesant?
Nu văd niciun nume.
Pare un scris de băiat.
Abia se poate citi.
- Îmi pare rău. E al tău? - Nu e al tău!
Cum ai putut să citeşti jurnalul altcuiva?
Ţie ţi-ar plăcea să-ţi facă altcineva asta?
Doar ne uitam să vedem al cui este...
Dumnezeule!
Ştiu, a fost groaznic.
Nu... Ce ţi-am zis eu?
Ăsta este, nu-i aşa?
- Corect? - Da.
Dumnezeule!
Doamne, Doamne, Doamne, Doamne!
- Mulţumesc, mulţumesc, mulţumesc! - Nicio problemă.
Era chiar acolo? La Obiecte Pierdute?
- Da. - Nu ştiu cum să-ţi mulţumesc.
Pe bune, eşti cea mai tare.
Acum trebuie doar să mă rog să nu-l fi citit cineva.
Deci Rand ştie că o voi imita.
- Pe bune? - Da, a ajuns omniscientă.
- "O să fiu cu ochii pe tine!". - Dar trebuie să o faci.
Becca şi cu mine credem că o să te sperii în ultima clipă.
Ba sigur că o voi face!
Plasa nu era dreaptă.
- Ba era. - Ba nu era!
Becca, spune că iarăşi plasa nu era dreaptă!
Deci o să cânţi melodia la care ai lucrat?
- Nu ştiu. - Ce? Trebuie să o faci!
- Noapte bună. - Te simţi bine?
Da. Trebuie doar să-mi clătesc costumul de baie.
Pentru că... mă mănâncă de la el.
Ce scârbos.
Am de pregătit un număr de magie.
Nu, dar înţeleg perfect cântecul ăla pentru că zice: "Nu pot să mint".
- Pe bune, adică... - Stai. Taci! Începe!
Un armăsar zdravăn!
Cincisprezece domnişoare trupeşe şi atrăgătoare!
Cu toţii strânşi într-o vilă imensă!
Cine va descoperi iubirea vieţii sale
şi cui i se vor da papucii?
Totul... se întâmplă... acum!
Accepţi acest inel?
...în "Love Handles".
Doamne, voi muri dacă Shoshanna va fi eliminată!
Ţin în mână un ziar obişnuit.
Acum voi turna laptele din vas în ziar.
De unde ai laptele?
Şi... abracadabra...
Aveţi lapte?
Ce prostie.
Ian!
De ce nu pot să compun ceva bun?
Cum era chestia aia din jurnal...
Aici sunt flori! Şi instrucţiuni.
Uite ce vom face în Noaptea Talentelor!
Sunt burlacul din "Love Handles".
Tu şi Trent sunteţi finalistele!
Şi veţi plânge, vă veţi trage de păr.
Şi eu va trebui să aleg.
Ian.
Facem ceva. Pentru Noaptea Talentelor.
Aşa că dacă vrei să participi...
O să interpreteze o melodie compusă de el.
Da?
Poate.
Să o auzim.
Încă nu am compus-o.
Cred c-o să fie drăguţ să jucăm un scheci.
Fac un număr de magie, dar aş mai putea...
Tipule, concursul e mâine seară.
Noi ştim ce vom face şi o să fie grozav.
Aşa că... dacă te răzgândeşti...
Sigur.
Acum câteva zile am mâncat ceva neprevăzut.
O brioşă. Normal.
Şi îmi vine greu să nu mă mai gândesc la ea.
L-au trimis pe un tip să inspecteze marginile proprietăţii.
Genul ăla de om care are impresia că le ştie pe toate.
Mi-a spus că e vina mea,
pentru că nu am marcat clar care este limita!
Nu am petrecut vreo clipă cu tata de când aveam 11 ani.
Şi acum... este omniprezent.
Lucrează cu mine. Îmi dă brioşe.
Eu...
Am vorbit cu sponsorul meu despre tipul de ieri
şi m-a întrebat dacă trebuie să-i cer scuze.
Nu trebuie să-i cer scuze.
Nu trebuie! Oricum...
Mulţumesc că m-aţi lăsat să vă împărtăşesc acest lucru.
Mulţumesc. Cine urmează?
Bună, eu sunt Susan...
Chestia la Chloe este că ea e... disponibilă.
Haide, Amber... Adică, este... Mi se pare...
Stai, stai, G... Teoretic...
Sunt două fete, nu-i aşa?
Amândouă drăguţe. Iar una sigur te place.
Mai taci!
Mai este o fată pe care o placi mai mult
dar nu eşti sigur dacă şi ea te place.
Eu aş alege-o pe prima.
Pentru că ştii deja că te place, deci mergi la sigur.
Ce sfat bun. Vrei să fii tatăl meu?
Nu.
Vorbesc serios. Tata a plecat când aveam 13 ani.
Uneori nici eu nu pot înţelege că aşa arăt eu de fapt.
Da.
Uite-o. Pe unde ai fost?
Am ieşit. Cu nişte prieteni.
Sunt nişte chestii pe care le aveaţi pe aici.
Din punctul meu de vedere, erau deja acolo. Bine?
Au fost mereu acolo. Nu-i aşa, Dot?
Cred că le voi înfige în pământ.
Să te ajut.
Diseară se organizează un spectacol de talente.
Poate mai rămâi puţin.
Poate. Câtă vreme nu pătrund neautorizat pe proprietate.
Mama a zis: "Uită-te la tine. Parcă ai fi moartă."
"Dă-te cu ruj". Şi eu i-am zis: "Mamă, am 10 ani. Nu am ruj."
Aşa că mi-a cumpărat ea unul. Şi de atunci...
Sierra, fă-ne o poză!
Unde ţi-e camera foto?
Vino încoace!
De unde ai asta?
E a mea, am căutat-o peste tot!
Ce? Nu. E a ei. Poate doar seamănă cu a ta.
- Nu, e a mea. - Ba nu, este...
- E a mea. - Amber spune că este a ei!
Mi-a dispărut din prima săptămână de tabără.
Crezi că ţi-a luat camera foto?
- De ce ar face una ca asta? - Uită-te pe fundul ei!
Are un unicorn pe fund, lipit de surioara mea!
Scuze. Doar semăna cu a mea. Scuze!
- Îmi pare rău. - Ea ţi-a luat camera foto.
Sunt sigură că a fost o greşeală.
O greşeală? Mi-a luat camera foto.
Cum poţi să iei din greşeală camera foto a altcuiva?
Are un unicorn pe ea.
Ţi s-a întins creionul de ochi.
Sunt sigură că nu a făcut-o intenţionat.
Hei, Ian!
Unde te duci?
Nu am chef... să fac asta.
Şi cântecul?
Nu l-ai terminat?
Ba da. Într-un fel.
Doar că nu prea ştiu...
De ce să mă expun unei asemenea tensiuni?
Nu prea îi cunosc pe oamenii ăştia.
Păi mă cunoşti pe mine.
Cântă-l pentru mine.
"Talent". M-am hotărât să caut cuvântul.
Fără vreun motiv anume.
Ştiai că în Babilon "talant" însemna "greutate"?
Şi iată definiţia modernă a talentului:
"Aptitudine, înclinaţie a minţii sau a trupului"
"văzută drept o înzestrare a unei persoane"
"favorizând o activitate creatoare".
Bun venit la Noaptea Talentelor.
Bravo, dre. Rand!
Primele sunt Poppy şi Sierra!
N-ai observat abţibildul?
Când te-ai uitat la ea...
- Ce vrei să spun? - Recunoaşte că nu era a ta!
Bine! Am minţit. Eşti mulţumită?
Uite, las-o baltă.
Hai să facem asta, bine?
Nu pot!
Urmează "Baby Got Back",
interpretată de Divele din Cabana A.
Becca. E numărul tău.
Ce faci? Du-te pe scenă!
Da, fetiţo!
Pe cuvânt.
Da! Ce? Ce?
Da!
În mână ţin un ziar obişnuit.
Acum voi turna lapte în el.
Eşti naşpa!
N-ar fi trebuit să folosesc lapte degresat.
În trusă era şi un porumbel... dar l-am mâncat.
Mi-era foame!
Nu ştiam că va fi atât de greu în tabăra de slăbit.
În sfârşit înţeleg cum s-au simţit cei din expediţia "Donner party".
Aplauze pentru "Magic-Alistair!"
Este cea mai dificilă decizie pe care am luat-o vreodată...
Aleg... celibatul.
Nu!
Iartă-mă, Dakota de Nord.
Iartă-mă.
Urmează un cântec original interpretat de Ian.
Deci...
Acest cântec a fost inspirat de un poem pe care l-am găsit.
Nu ştiu cine l-a scris.
...Eşti acolo, pe undeva...
...şi eşti minunat.
De ce timpul trece fără a se sfârşi vreodată?
De ce nu pot, cumva, să fiu copil din nou?
De data asta, aş face-o aşa cum trebuie
Zăpada ar cădea în sus
Frunzele uscate ar înverzi
Aş fi o versiune a mea nemaivăzută
De data asta, aş face-o aşa cum trebuie
Dar zăpada cade ca până acum
Şi frunzele uscate se sfărâmă
Da, lucrurile cad în jos
Şi oamenii îţi frâng inima
Şi timpul merge înainte
Ca acest cântec
Pe care abia îl scriu
Aşa că îl voi scrie strâmb...
Îl voi scrie greşit, de data asta
Pentru că greşit înseamnă corect, de data asta
Hai să o facem cum trebuie de data asta.
Bine.
Avem pe cineva destul de nebun ca să intre după un asemenea număr.
Uraţi-i bun venit lui Will, care va imita o persoană cunoscută.
Will...?
A fost aşa de prost!
- Ai fost minunat! - Tu ai fost!
Ian... a fost foarte frumos.
- Nu-i aşa că a fost frumos? - Ce-a păţit Will?
De unde să ştiu eu?
Îmi pare rău, am dat-o în bară...
Nu-ţi face griji.
Doar că niciodată... nu am avut...
...ceea ce ai tu...
S-a terminat. Să nu ne mai certăm niciodată.
M-am pupat cu Trent.
Doamne!
Mi-a plăcut mult.
În problema asta cu proprietatea...
poate vrei să te gândeşti la un soi de îngrădire.
Te-aş putea ajuta.
Dacă vrei.
Ţi se pare că sunt genul de om care nu poate râde de el însuşi?
Cred că aşa mă văd cei din jur.
Şi... îţi datorez nişte scuze.
Când am insistat să inspectez proprietatea cu tine...
nu voiam să înţelegi că nu am încredere în tine.
Nu dădeai nimic de înţeles. Mi-o arătai cât se poate de clar.
Ce fel de îngrăditură?
Mai vorbim.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Will!
Ce naiba? Ai pierdut tot!
Cât ai citit din el?
- Ce? - Spune-mi.
Era al tău?
O pagină! Doar o pagină...
Şi chiar te aştepţi să cred asta?
L-am deschis să văd al cui este şi am găsit poezia aia.
Măcar îţi pasă? Că mi-a plăcut la nebunie?
Nu pot să cred că ai face una ca asta.
Nu-mi vine să cred că nu mă crezi.
- Sunt prietenul tău. - Aşa credeam şi eu.
Eram. Aş fi putut fi.
Ştii măcar ce înseamnă asta?
Nu suntem prieteni. Ai distrus tot.
Nu. Tu ai făcut-o.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro