Din episoadele anterioare În acest regat ar trebui să fie iubire.
Dar în loc de asta este discordie şi nemulţumire peste tot.
Voi elimina aceste diviziuni. Nu pare să conteze cu cine discut
la Curte. Despre mine totul e înşelăciune, ipocrizie, hoţie.
Mă tem acum mai mult ca oricând, de planurile şi comploturile de la Curte.
Oamenii conspiră ca să-i asigure viitorul, în interes propriu, controlând prinţul.
Bietul meu frate e crescut ca protestant şi eretic.
Şi regele nu face nimic ca să oprească asta.
- Am scris o carte. - Numeşti clerul Papei, o prostie.
Episcopul Gardiner a arestat-o pe sora mea
şi pe două dintre doamnele mele sub acuzaţia de erezie.
Am găsit anumite cărţi.
În dulapurile doamnelor Majestăţii Sale.
Majestatea Sa a început o acţiune mare, alungând idolul monstruos al Romei.
Puteţi termina această acţiune
purificând biserica Angliei de scursurile ei.
Majestate, mulţi dintre supuşii ţării
care au apărat aceleaşi principii, au meritat să moară prin lege.
Nu cred că ai putea s-o acuzi pe regină de erezie.
Am dovada.
*** DINASTIA TUDORILOR EP.10, SEZ. 4 ***
subs_RO_TEAM www.subs.ro
Atunci când comparăm prezenta viaţă a omului pe Pământ,
cu vremea când nu ştiam nimic,
îmi pare precum zborul iute
al unei vrăbii printr-o sală de banchete
într-o zi de iarnă.
După câteva momente de tihnă,
el dispare în lumea rece din care venise.
Chiar şi aşa, omul apare pe pământ pentru scurtă vreme;
dar ce s-a întâmplat în viaţa lui sau ce v-a urma,
noi nu ştim nimic.
În aceste ultime zile
m-am gândit mult la pierdere.
În faţa cărei pierderi, Alteţă,
crezi că este omul irecuperabil ?
- A virtuţii. - Nu.
Pentru că prin acţiunile sale el îşi recapătă virtutea.
- Atunci pierderea onoarei. - Nu. Din nou,
el poate găsi mijloacele de a o recupera,
aşa cum omul îşi recuperează şi norocul pierdut.
Atunci nu pot spune, Majestate.
Timpul, AlteÅ£Äƒ.
Dintre toate pierderile,
timpul este cel irecuperabil,
pentru că nu-l poţi aduce înapoi.
Walter !
Ia asta cu grijă şi du-te cu ea
la milord Risley.
Da, Alteţă.
Marele Amiral al Franţei.
Majestate.
- Salutationes Domine, Praefectus Magnus Galliae.
Salvete Regis Enrici
octavi maiestatis.
Vă mulţumesc, Înălţimea Ta.
Este un mare privilegiu şi o mare onoare să fiu aici.
- Domnule amiral. - Doamnă.
Daţi-mi voie să vi le prezint
pe fiicele Majestăţii Sale, lady Mary şi lady Elizabeth.
Încântat. Nu m-am gândit că voi fi primit
într-o manieră aşa cordială de către familia Majestăţii Sale.
Ah, dar sunteţi un oaspete foarte special
şi onorant, amirale D'Annibault.
Iar vizita dumneavoastră e foarte oportună.
Sunt sigur că Majestatea Sa va fi prezent imediat.
Milord Hertford pare să fie pe placul Majestăţii Sale.
Aşa se pare.
Contele devine tot mai puternic
din cauza bolii regelui
şi a controlului său asupra băiatului.
Să ne ferească Dumnezeu dacă regele va muri.
Da.
Dar i-am auzit pe mulţi spunând
că oamenii ar prefera să fii unsă ca regină
decât să părăseşti ţara
la mila unui simplu copil
şi a unui unchi înfumurat.
Şi regina ?
Ah, vei auzi mai multe legate de acest subiect...
... foarte curând.
Regele !
Majestate.
Amirale.
Suntem foarte încântaţi de un nou tratat cu Franţa.
Nu voi mai face nicio afacere cu Împăratul
care m-a trădat la fiecare mişcare.
Vă asigur Majestate că veţi găsi în noi
prieteni buni şi loiali... spre deosebire de Împărat.
După cum ştiţi,
în regatul meu am adus multe schimbări în viaţa religioasă.
Am reformat o biserică coruptă.
Am şters sute de ani de
minciuni şi superstiţii.
Am dezvăluit lumii întregi
că Papa este un prinţ failibil,
şi nu vocea Domnului.
Fără îndoială că aţi auzit lucrurile astea.
Sunt foarte conştient că Majestatea Voastră a adus
multe schimbări în acest regat.
Ei bine, dacă vom fi aliaţi, Monsieur,
atunci propun o schimbare pe viitor.
Propun ca liturghia să fie abolită
în ambele regate şi înlocuită cu o simplă slujbă de împărtăşanie.
Ce credeţi despre asta ?
Majestate, nu am nicio autoritate de a renegocia condiţiile tratatului
mai ales, după cum ştiţi, când regele meu este pe moarte.
De sifilis, ştiu.
Îmi pare foarte rău să aud asta.
Îl ştiu pe Francisc de multă vreme,
şi te rog să-i trimiţi dragostea mea.
Dar poţi să-i mai spui
că boala lui e un memento al mortaţităţii sale !
De care el a uitat în trecut !
- Walter ? - Vreau să-i arăţi ceva reginei.
Trebuie să o duc la lord Risley.
Ascunde-o. După ce o va citi regina, adu-o înapoi.
- ..ce frumos. - Taci soră.
Ce este ?
Dumnezeule.
Ce este ?
Cine e ?
Vine...de la Majestatea Sa.
Şi de ce ţipă aşa ?
Mă duc să o văd.
Kate, ce s-a întâmplat ?
Eu...
Mă tem...
că nu mai ţii la mine.
De ce spui asta ?
Deoarece ...
mă tem că...
m-ai părăsit de tot.
Nu înţeleg.
Ce te-a făcut să spui asta ?
Ce motiv aş avea să nu mai ţin la tine ?
Nu e aşa ?
Kate,
te mai întreb o dată
ar trebui să am un motiv anume ?
Nu. Niciunul Majestate.
O zi bună, milady.
Soră ! Doamnelor ! Trebuie să faceţi după cum vă spun.
Goliţi-vă cuferele de toate cărţile
indiferent dacă sunt interzise sau nu. De acum înainte nu vom mai discuta
între noi, de subiecte religioase
sau controverse şi voi încerca, prin orice mijloace
să mă conformez gândirii regelui. Mergeţi acum.
Repede !
- Milord Hertford. - Mademoiselle
o zi bună.
Pot să-l văd pe Alteţa Sa ?
Din păcate Alteţa Sa este indisponibil.
Este răcit şi este încă la pat.
Îmi pare foarte rău să aud asta.
Mă voi întoarce altă dată când ducele se va simţi mai bine.
Nu, nu milord.
Sunt destul de bine ca să vă primesc.
Ce faci ?
Nu-ţi face griji scumpa mea. Mă simt bine.
Milord.
Cred că facţiunea dumneavoastră este implicată
într-o luptă acerbă cu cea a episcopului Gardiner.
N-am să vă ascund adevărul, Alteţă.
Boala regelui
şi vârsta fragedă a nepotului meu
urgentează chestiunea succesiunii.
Interesele nu ar putea fi mai mari de atât.
Şi bănuiesc că vreţi să ştiţi,
de care parte aparţin ?
Alteţă, că vreţi sau nu,
încrederea şi influenţa dvs. are mare greutate în faţa regelui.
Şi toată lumea ştie asta.
Dar puţini oameni ştiu că nevasta dumitale, ducesa,
şi nevasta mea Anne, împreună cu regina,
sunt cât se poate de apropiate în chestiuni religioase.
Această legătură
m-a încurajat să vă abordez.
Sunt sigur că soţia v-a spus
că eu şi ducesa ne-am separat !
Prin urmare legăturile ei nu sunt neapărat şi ale mele
iar dumneata îmi face mie un deserviciu atribuindu-mi-le.
Alteţă, iertaţi-mă...
Vă iert. Vă iert şi pentru că l-aţi persecutat pe bietul şi
mândrul Surrey până la moarte
pentru că a fost vina lui.
Referitor la religie,
n-am citit niciodată Evangheliile şi n-am s-o fac niciodată.
Sunt sigur că vă luminează,
dar eu prefer să rămână misterioase.
Cât despre promisiunea unei lumi mai bune,
pot doar să spun că Anglia era plină de veselie înainte,
şi luând în considerare tot ce-a fost,
mi-aş dori ca lucrurile să fie
ca în trecut.
Alteţă, dacă nu voi avea sprijinul dumnevaoastră
pot să vă întreb dacă veţi acţiona împotriva mea ?
Nu ştiu dacă acesta e un răspuns lord Hertford.
Dar întotdeauna mi-a plăcut o vorbă a ţăranilor francezi
"Preţuieşte-l pe Domnul mai presus de toate,
"bea vinul,
"şi lasă lumea să fie lume."
Lady Hertford, Alteţă.
Milady Hertford.
Excelenţă,
am fost chemată aici dar nu ştiu de ce.
Mă întreb cum v-aş putea ajuta ?
M-aţi putea ajuta milady, spunându-mi adevărul.
Eraţi prietenă, dacă nu mă înşel
cu eretica Anne Askew, arsă pe rug recent ?
Eram cunoştinţe.
Eraţi mai mult de atât cred.
Când era închisă, unul dintre servitorii dumitale, cu haină albastră
i-a dat bani.
Am vrut să-i creez condiţii mai bune.
Acţionam din caritate creştină.
Am fost informată că cei care au torturat-o,
ilegal, au întins-o pe masa de tortură
până i-au nenorocit tendoanele mâinilor şi picioarelor.
Dar recunoşţi
că era o eretică declarată ?
Aşadar eşti vinovată prin asociere.
Aveţi un mandat pentru arestarea mea ?
Nu veţi aplica acel mandat.
De ce nu ?
Pentru că vă ştiu secretul.
Care secret, milady Hertford ?
Nu eşti aşa de sfânt
precum te arăţi, nu-i aşa Alteţă ? Nu ai renunţat de tot
la bunurile pământeşti, nu-i aşa ?
Sunt două mânăstiri la Cornwall.
Au fost golite şi închise apoi arse din porunca regelui.
Doar că nu au fost nici golite şi nici arse,
dar bunurile lor au fost transferate în proprietatea
Alteţei Voastre. Prin urmare sunteţi un om bogat
dar prin delapidare de la rege.
Vă sfătuiesc să rupeţi mandatul,
Alteţă.
- Majestate, Regina.
Kate. Vino aici.
Majestate.
Mă bucur că ai venit.
Poţi să-mi risipeşti nişte îndoieli.
Mă întreb, Kate, cât de mult crezi că
poţi învăţa din citirea evangheliilor
şi a altor cărţi religioase ?
Majestate,
de vreme ce Domnul v-a ales conducătorul suprem al tuturor,
de la dvs. vreau să învăţ.
Ah, cu siguranţă nu e aşa !
Ai devenit o specialistă, Kate,
ca să ne instruieşti, cum am văzut de multe ori
dar nu să fii instruită sau supusă de noi !
Majestate, cred că scopul meu a fost înţeles greşit
deoarece întotdeauna am crezut absurd faptul
ca o femeie să-şi conducă bărbatul.
Şi totuşi,
uneori pari să ai un alt punct de vedere
religios decât al nostru.
Doar ca tu să mă corectezi !
Iertaţi-mă Majestate, dar credeam că
vorbind şi discutând va uşura
durerea şi greutatea bolii.
Şi am devenit mai îndrăzneaţă,
în speranţa de a profita de
discursul dvs. plin de învăţătură.
Sunt totuşi doar o femeie,
cu toate imperfecţiunile naturale
pentru slăbiciunea sexului meu;
şi prin urmare, în toate chestiunile de îndoială şi dificultate
trebuie să mă refer
la judecata mai bună a Majestăţii Voastre,
ca lord şi stăpân al meu.
Aşa e scumpa mea ?
Şi argumentul tău nu era cu intenţii rele ?
Atunci suntem din nou buni prieteni.
Vă mulţumesc, Majestate.
Promit
că n-am să mă mai îndoiesc de tine niciodată.
Dulce Kate.
Majestate.
Majestate, să anulez ordinul
pentru arestarea de mâine a reginei ?
De ce ?
Muzică.
Ce este, dragul meu ?
Nimic.
Visam.
Eram din nou la Boulogne
dar te eliberasem.
Sunt aici.
- N-a crăpat de ziuă încă ? - Nu încă. Nu încă.
Urăsc nopţile.
Te fac să te gândeşti la noaptea eternă.
Gata, dragule.
Va fi ziuă acuşi şi tu vei fi bine din nou.
- Brigitte... - Da, scumpule ?
Sunt atât de fericit.
- Kate...? - Ce-i asta...?
Lord Cancelar ! De ce ai venit ?
Am venit să execut mandatul pentru arestarea reginei
şi să o escortez pe ea şi pe doamne la Turn.
Ticălosule!
Ticălosule !
Pleacă ! Pleacă din faţa mea !
- Majestate, iertaţi-mă. - PLEACĂ !
Şi ia toţi ticăloşii cu tine.
Îmi...îmi cer iertare
că lordul cancelar
a făcut o asemenea greşeală.
Nu ştii cât de puţin
merită el mila ta.
Nu era prietenul tău, Kate.
- Lord Hertford ! - Milord Hertford !
Excelenţă, am spus deja
că m-a numit ticălos ! În fel şi chip.
Dar pentru ale cui urechi ?
Presupunând că încă mai vrea să-i creeze reginei o stare falsă de siguranţă ?
Dacă a fost o mânie simulată, mie mi s-a părut foarte reală !
Domnilor, în absenţa regelui, a fost convocat Consiliul
pentru a se pronunţa în privinţa
tratatului de pace cu Franţa. Toţi cei în favoarea lui să spună "da".
- Da. - Consiliul a mai fost convocat
pentru a discuta toate aranjamentele
pentru securitatea şi siguranţa înălţimii Sale, prinţul Edward,
moştenitor al tronului,
şi pentru toate dispoziţiile privind bunăstarea temporală
şi spirituală a prinţului.
Domnilor, vă rog,
ce vă face să discutaţi asemenea lucruri acum,
când toate măsurile au fost luate
iar prinţul e în siguranţă la Windsor,
- din porunca Majestăţii Sale ? - Da.
Milord Hertford,
consiliul încă este constituit
pentru a examina asemenea chestiuni de vreme ce
boala regelui ne-a dat motive
să ne gândim la viitor.
Şi se numeşte trădare,
milord Chancellor, să preconizezi moartea regelui !
- Da ! - Milord, grija noastră
- este pentru prinţ. - Grija ?!
Uitaţi că e sânge din sângele meu ?
E şi sânge din sângele regelui,
ceea ce ne dă motiv să-i examinăm pe cei care se ocupă de el.
Şi printre ei sunt suspectaţi,
tutorii săi, ca fiind eretici !
Vorbiţi despre erezie ! Voi !
Şi tu ce eşti dacă nu un porc arogant al Papei ?
Milord !
Eu tot susţin milord Hertford
că adevărul din spatele intenţiilor dumitale
către prinţ şi coroană
trebuie puse înaintea regelui.
Ce faci ? Ia-ţi mâinile !
Majestate, episcopul Gardiner doreşte
o audienţă la Majestatea Sa.
Refuzată.
Alteţa Sa are o atitudine enervantă
şi nu mai vreau să-l văd niciodată pe aici.
Vreau să plece de la Curte.
Da, Majestate.
Excelenţă, Majestatea Sa vă porunceşte să părăsiţi Curtea.
- Milord Hertford. - Lord Hertford.
Lord Hertford.
My Lord Hertford.
Lord Cancelar Ce pot face pentru dvs. ?
Dacă puteţi să mă iertaţi,
pentru nişte colaborări mai vechi pe care acum le regret.
Nu ezit în a jura loialitate deplină
Majestăţii Sale,
şi sper ca în viitor să vă slujesc
la fel de credincios după cum v-am slujit până acum.
Vă sunt foarte recunoscător, lord cancelar.
Majestate, domnul Holbein.
- Domnule Holbein. - Majestate.
Am o misiune pentru tine.
Vă sunt recunoscător.
Presupun că Majestatea Sa doreşte un portret ?
Odată l-ai pictat pe tatăl meu.
Acum mă vei picta pe mine.
Mă simt profund onorat.
Iubitule,
iubitule
a sosit un mesager al Majestăţii Sale.
Alteţă,
Majestatea Sa a aflat de starea în care vă aflaţi
şi a cerut să vă vadă.
Nu ! E imposibil.
Întrebaţi medicii.
Ce să-i spun Majestăţii Sale ?
Spune-i că voi veni.
Dar nu poţi !
Cum pot zace în pat, draga mea,
când regele Angliei m-a chemat la el ?
Pune-i doar să mă ajute.
Ce faci aici ?
Am venit să-mi văd fiica.
De ce te-ar surprinde asta, Henry ?
Nu ai fost mereu bun cu ea.
Am plâns adesea
văzând-o singură,
abandonată de tatăl ei.
De asta te-ai întors, Catherine,
ca să mă cerţi pentru tot ce nu sunt ?
Ar fi trebuit să fie căsătorită demult.
Ar fi trebuit să aibă deja copii.
Pleacă, umbro.
Pleacă, Catherine.
M-ai mai alungat
deşi te iubeam.
Dar eram încă soţia ta în ochii Domnului.
Şi încă mai sunt.
Alteţa Sa, Ducele de Suffolk.
Charles.
Majestate.
Mi-au spus că eşti bolnav.
Aşa că trebuia să te văd.
Am puţină febră.
Paote că Majestatea Sa n-ar trebui să se apropie.
Ne cunoaştem de multă vreme
de foarte multă vreme.
Da.
Şi îmi amintesc totul.
De fapt, îmi aduc aminte mai bine
lucruri de odinioară
decât de lucruri recente.
Mi-o amintesc pe sora Majestăţii Sale atât de bine.
Şi bătălia de la Spurs!
Şi când Majestatea Sa m-a făcut Duce.
Dumnezeu ştie de ce !
Ai fost generalul meu,
în York şi în Franţa,
pentru că n-am avut încredere în altcineva.
Şi te implor acum Charles,
să ai încredere în mine.
Am puterea de a te face bine din nou;
ştii bine asta.
Mi-au spus că eşti în pericol de moarte
dar nu vei muri.
Ţi-o interzic !
Îngenunchează.
Prin mila Domnului,
eu, Henry al VIII-lea
regele Angliei, Irlandei şi Franţei
apărător al credinţei
şi al Bisericii Angliei
îţi poruncesc să te vindeci !
- Milady Suffolk. - Milady.
Alteţă, daţi-mi voie să vă spun
în numele tuturor slujitorilor şi personalului loial al Alteţei Sale
că suntem la fel de trişti şi descumpăniţi
cum sunteţi şi dumneavoastră în această zi nefericită.
Pentru că l-am iubit cu toţii aşa cum l-aţi iubit şi dvs.,
soţia lui şi fiul său.
Vă mulţumesc.
Compasiunea şi loialitatea dumneavoastră ne ating profund.
Doamnă.
- Requiescant in pace Domini.
Et Lux perpetua luceat eis.
Requiescant in pace.
Va fi înmormântat la capela Sf. George la Windsor.
Pe cheltuiala mea.
Majestate.
Îţi spun,
cât timp m-a slujit Charles Brandon,
nu a trădat niciun prieten,
nici măcar...
nu a profitat de vreun duşman.
Lucru ce nu pot spune despre nimeni de la Curte !
N-am crezut că va muri.
Ar trebui să discutăm, milord Hertford,
despre aranjamentele privind minoritatea prinţului...
după ce voi muri !
Majestate, domnul Holbein e aici.
Domnule Holbein.
Majestate, cu permisiunea dvs., am venit să vă arăt opera mea neterminată.
Stăpâne Holbein, când l-aţi pictat pe tatăl meu,
i-aţi făcut portretul
când era bătrân, neputincios şi bolnav.
Nu arăta deloc ca regele Angliei,
ci ca un amărât !
Un bărbat slab, bolnav şi pe moarte.
Şi acum aţi făcut acelaşi lucru şi cu mine !
Majestate, eu...
DOMNULE HOLBEIN ! Acest portret este o minciună !
Refă totul !
Şi ieşi afară.
De ce eşti aici ?
Ca să-mi văd fiica.
A fost singurul lucru pur din viaţa mea.
Şi în viaţă am neglijat-o,
pentru că era fată iar eu am vrut atât de mult să-ţi dăruiesc un fiu.
Dar acum sunt mândră de ea.
Extrem de mândră ! E atât de inteligentă.
Şi chiar dacă îmi seamănă în multe privinţe,
nu e atât de necumpătată cum am fost eu.
Şi tu trebuie să fii mândru de ea, Henry.
Sunt. Sunt foarte mândru de ea.
Şi ştiu cât e de inteligentă.
Şi mi-aş dori s-o pot iubi mai mult.
Dar din când în când
îmi aminteşte de tine
şi de ce mi-ai făcut.
Nu ţi-am făcut nimic.
Am fost nevinovată.
Toate acuzaţiile împotriva mea au fost false.
Credeam că ştiai.
Biata Katherine Howard.
Zace în pământul rece alături de mine.
Biata copilă.
Nici ea n-a avut vreo vină.
Dar am fost ca două molii atrase de flacără..
şi ne-am ars.
Anne, te rog, nu !
Majestatea Sa, regele !
Majestate.
Lady Mary...
Lady Elizabeth...
Kate...
Veniţi aici !
Am decis
să vă trimit la Greenwich.
Nu voi petrece sărbătoarea Crăciunului cu voi
în acest an... sau de acum încolo.
De ce, Majestate ?
Kate,
nu-mi pune la îndoială porunca.
E stabilit.
Da, Majestate.
Mary.
Trebuie să fii o mamă bună
şi iubitoare cu fratele tău,
pe care îl las în această lume
un copilaş neajutorat.
Te rog, tată, te implor,
nu mă lăsa orfană aşa curând !
Mary,
Mary.
Elizabeth.
Eşti atât de tânără,
dar şi tu
poţi avea grijă de fratele tău.
Da, Majestate. Promit.
Fii binecuvântată, copilă.
Fii binecuvântată.
Kate.
A venit vremea să ne luăm rămas bun.
E voia Domnului.
Când voi muri,
le-am ordonat acestor domni
să te trateze ca şi cum aş fi încă în viaţă.
Şi dacă va fi plăcerea ta să te recăsătoreşti,
am ordonat să primeşti 7,000 de lire pe an
pe viaţă pentru serviciul tău,
precum şi bijuteriile şi ornamentele tale.
Acum du-te.
Ce face fiul meu ?
Jane !
E bine.
Am avut multă grijă de el..
Scumpă Jane.
Şi curând va deveni rege.
Bietul meu fiu.
Nu !
E cel mai iubit.
E băiatul meu deosebit.
- Va muri de tânăr. - Nu ! Nu !
Bietul copil
ai aşteptat prea multe de la el !
Era doar un copil !
Şi regii sunt făcuţi din humă !
Şi Doamne, l-ai izolat
de lume, aşa cum a făcut şi tatăl tău cu tine.
Nu !
Nu înţelegi ?
L-ai ucis !
Nu !
Domnilor, iată testamentul meu.
Când voi muri,
milord Hertford va deveni Lord Protector
cât timp prinţul Edward va fi minor.
El va fi sprijinit de lord cancelarul meu Risley
şi arhiepiscopul Cranmer.
Este dorinţa mea
să fiu înmormântat lîngă
adevărata şi iubita mea soţie, regina Jane Seymour,
la Windsor.
Veţi ridica un mormânt grandios,
pe care vor fi chipurile noastre,
creeate ca şi cum am dormi în pace.
Majestate.
Domnul Holbein vă aşteaptă în capelă.
Domnule Holbein, ai făcut o treabă bună.
Henry VIII a murit la 28 ianuarie 1547.
Singurul său fiu legitim a devenit regele Edward al VI-lea la nouă ani.
Va muri de boală 6 ani mai târziu.
S-a încercat împiedicarea urcării la tron a fiicei sale, prinţesa Mary,
din cauza convingerilor ei catolice.
A fost încoronată în 1533. Domnia ei a fost scurtă şi agitată.
A ars pe rug mulţi protestanţi, fiind numită "Bloody Mary".
Sora ei vitregă, Elizabeth, i-a urmat la tron în 1558.
Cunoscută în istorie ca Regina Fecioară, Elizabeth a domnit 44 de ani în Anglia.
Domnia ei a fost denumită "Epoca de Aur".
Prin Henry VIII şi Elizabeth I, dinastia Tudorilor a oferit
cei mai faimoşi doi monarhi din istoria Angliei.
Traducerea: Shakti www.subs.ro
*** SFÂRŞITUL EP.10, SEZ.4 SFÂRŞITUL SERIALULUI ***