Cape Gloucester, Noua Britanie...
A fost una dintre cele mai brutale medii înconjurătoare
cu care au avut de a face soldaţii pe tot parcursul Războiului din Pacific.
La Cape Gloucester,
într-un atac înainte de invazie,
forţele aeriene ale Diviziei 5 au survolat poziţiile inamice
şi au aruncat 400 de tone de bombe asupra plajelor.
Obiectivul principal era capturarea a două aeroporturi
din partea de vest a Noii Britanii
pentru a izola o bază japoneză importantă
la Rabaul, pe partea de est a insulei.
Invazia a început pe 26 decembrie 1943.
Era începutul sezonului ploios
şi, pe cuvânt de onoare, nu am mai văzut de atunci o astfel de ploaie
ca aceea din Cape Gloucester.
Am stat uzi mare parte din timp.
Şi am purtat aceleaşi haine,
cred, timp de trei luni de zile.
Ghetele au putrezit de-a dreptul,
iar două dintre unghiile de la picioare mi-au căzut complet.
Peste tot pe unde mergeai noroiul era până la genunchi.
Vehiculele abia se puteau mişca.
Chiar am văzut un buldozer
cum s-a afundat şi a dispărut în noroi.
Pentru soldaţi, condiţiile din junglă
şi războiul inexorabil
au reprezentat o tortură atât fizică cât şi psihică.
A fost singurul loc unde am văzut soldaţii americani cu moralul la pământ.
Oricât de rău a fost în alte părţi,
moralul nu dispăruse, dar acum acesta se afla la limita de jos.
Toată lumea era extenuată.
Vreau să spun, extenuată fizic şi psihic.
Şi ajunsesem la un punct în care nu mai conta nimic.
Ştiţi?
În episoadele anterioare...
Bine aţi venit în Australia, prieteni.
Vă iubim.
Câţi japonezi ai omorât, yankeule?
Ai omorât mulţi japonezi?
Toată lumea dezertează, nu îi opreşte nimeni.
Trebuie să fac şi eu asta.
Bea fÄƒrÄƒ sÄƒ verÅŸi nicio picÄƒturÄƒ.
- ScuzÄƒ-mÄƒ. - Leckie!
Bravo, băiete!
Deja mă ceri de nevastă, yankeule?
Îţi propun să mă însoţeşti la o plimbare.
Nu ştii ce poate aduce viitorul.
Trebuie să pleci, Bob.
Dacă nu te vei întoarce la noi, nu doar eu te voi pierde.
Şi mama te va pierde.
Te desparţi de mine pentru că tu crezi că voi fi omorât?
Leckie, ce faci?
Păzesc postul, locotenente.
- Ţi-ai pierdut minţile? - Sunt cel care păzeşte acest post.
Ameninţi un ofiţer cu arma?
Locotenente, m-am dus să mă uşurez. Leckie doar îmi ţinea de şase.
Nenorocitul naibii!
Am propus mutarea ta la batalionul de contrainformaţii.
Ne dai afară?
Nu pe tine... pe Leckie.
Traducerea şi adaptarea: SignedCC Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
THE PACIFIC Partea a patra
- Încărcaţi! - Foc!
73.5 încărcaţi!
- La naiba, Sledge! - 73.5...
Oswalt! Grăbeşte-te! Haide, te aştept!
- Astăzi. - Armele poziţionate în sus!
- Grăbeşte-te. - Muniţia!
Grăbeşte-te!
La dracu'.
Ce s-a întâmplat, Sledge?
Ai aflat că "Bob" i-o trăgea iubitei tale?
Dave nu ţi-o mai freacă? Ce este?
Ai tras pe lângă coordonate.
Domnule, am crezut că aţi spus "Drop 2-5".
Aşa ai crezut?
Pentru Dumnezeu, dacă nu ştii, întrebi.
Sergent, spune din nou corecţia.
Artileria şuieră deasupra noastră,
mitralierele ţăcănesc, aşa că strigă.
Urlă dacă este nevoie
pentru că tocmai ţi-ai omorât doi dintre cei mai buni prieteni
în timp ce Tojo şi muistul de acolo continuă să ne respingă atacurile.
Faceţi un semicerc!
Sunteţi soldaţi acum. Nu mai sunteţi recruţi.
Dacă credeţi că trebuie să tragi un foc scurt,
o spuneţi cât de tare puteţi.
Mă auzi, Sledge?
Da, dle sergent!
Înapoi în formaţie. Să încercăm din nou.
Porter şi Barkley, voi urmaţi.
"Silent night"!
Dragă Vera,
Crăciun fericit.
Sper că aceste sărbători te-au găsit sănătoasă.
Şi sper că ai primit zăpadă de Crăciun.
Nu pot să îţi spun unde sunt acum,
dar e suficient să spun că nu avem prea multă zăpadă aici.
Am avut parte de o cină intimă de Crăciun
şi chiar am cântat câteva colinde.
Voiam să ştii că sunt în siguranţă în această noapte de Crăciun.
Prietenul tău, Robert Leckie.
Băieţi, japonezului ăstuia îi plac Raleighs.
Da, nu erau japonezi în Guadalcanal în prima zi.
Toţi ştim cât de bine a mers.
Leckie, nu mai eşti în Compania H.
Nu, domnule, sunt în batalionul de contraspionaj al lt. Larkin.
M-a pus să mă ocup de toate patrulele Companiei H.
Asta înseamnă cam toate trupele de puşcaşi marini, nu-i aşa, Leckie?
Pe mine m-au făcut ofiţer, iar pe tine te-au trimis la contraspionaj.
Şi să nu crezi că dacă te ocupi de mitraliere şi mortiere
o să scapi de patrulare.
Colonelul vrea ca toată lumea să ia o armă şi să dea o mână de ajutor.
- Ai înţeles? - Da, domnule.
Bine.
Încă mestecă gumă. Trebuie să-l admiri.
Este la fel ca întotdeauna.
Momentan.
- Ce face Frenchy? - Cine, Lebec?
A făcut parte din trupa de comando de la Dieppe.
Canadienii au fost făcuţi praf.
Tot nu reuşesc să îmi dau seama cum naiba a ajuns aici un canadian
tocmai de pe frontul din Europa.
Cred că a fost implicată o barcă.
Uite nişte şrapnel de la japonezi.
Trebuie să fie pe aici, pe undeva.
Tu rămâi în spate, o să fii ariergarda.
Eram în avangardă.
Da, aşa era.
Iar acum îi păzeşti spatele lui Charlie.
Ticălos codaş ce eşti.
Eu sunt. Sunt Leckie, sunt Leckie, sunt Leckie!
Patrulă japoneză, patru oameni.
I-am ucis pe toţi.
Urmăm râul până la plajă,
apoi traversăm până la tabără.
Bună treabă ai făcut cu japonezii ăia.
Nu mai avem haleală. Lăsaţi vasele.
Vrei aşa ceva? Este practic o supă.
- Fumatul interzis. - Fumatul interzis!
De parcă am putea fuma sub apă.
Fumatul interzis!
Japonezii! Vin!
Mişcaţi-vă!
Iisuse! Aşteptaţi!
Acum!
Leckie, du-te la cortul celor de la contraspionaj!
Dacă o să fim copleşiţi, dă-i foc!
În formaţie!
Haideţi, să mergem!
Mişcaţi-vă!
La stânga! Haideţi!
Da!
Opriţi focul! Nu mai trageţi!
Nu mai trageţi! Nu mai trageţi!
Gata. Este ultimul.
Să vedem dacă mai găsim încă unul.
L-au ucis pe Obie.
Şi pe Macklin.
Vă zic eu, băieţi, în războiul următor o să lipsească doi soldaţi.
Eu şi cel din Poliţia Militară trimis după mine.
- Altceva? - Aici, nimic.
Compania G a capturat trei în viaţă.
Bravo lor.
A fost un atac sinucigaş din partea celorlalţi.
Camera.
Se pare că toţi japonezii din această parte a insulei
aleargă ca apucaţii către Rabaul.
Şi-au părăsit bolnavii şi răniţii la o tabără în apropiere.
Alţi 100 s-au oferit voluntari.
100 contra 1200.
Ori sunt incredibil de curajoşi, ori incredibili de proşti.
Ori ne urăsc cu adevărat.
Martin, ai grijă de ăsta.
Leckie, Phillips, verificaţi coliba aia.
Gibson, caută la popotă. Du-te.
La naiba.
Leckie?
Îţi dau orice pentru asta.
Nu vreau să pui mâna.
Ploaia asta nu se mai termină.
Gibson, este bine?
Este doar obosit.
Nu mă mir că nu vorbiţi despre Guadalcanal.
Nu aţi făcut nimic.
Aparent, John Basilone a făcut totul.
- Să te ia naiba. - Toţi am făcut acelaşi lucru.
Şi fără strâmbături.
Nu, el este acasă, vinde acţiuni şi le-o trage unor blonde
în timp ce voi sunteţi încă în Paradis.
Trebuie să las copiii la piscină.
Mai are cineva nevoie de ceva de la bar?
- Un martini sec? - Nu este un bar adevărat.
Dragă Vera,
au trecut două săptămâni de când nu am mai văzut un japonez.
Au fost mai deştepţi şi au plecat din acest loc uitat de Dumnezeu.
Nu mai sunt un inamic pentru noi.
Acum, jungla însăşi este inamicul nostru...
Jungla şi ploaia.
La naiba!
La naiba! La naiba!
La naiba!
Cuiva să i se facă milă şi să mă împuşte!
Ce naiba? Unde este cufărul?
Ce...
Unde dracu' a dispărut cufărul meu japonez?
Te pot ajuta, soldat?
Aţi împrumutat asta, domnule?
Am nevoie de el pentru a stoca hârtiile batalionului.
Este cufărul meu, domnule.
Cum aşa?
Văd unde vreţi să ajungeţi, domnule.
Şi dacă un japonez mort vrea să se întoarcă după cufărul lui,
îl găseşte la mine.
Nu cred, soldat.
Un om care s-a înrolat nu poate deţine aşa ceva.
Este împotriva regulamentului.
Dar pistolul?
Îl folosiţi să ţineţi hârtiile, domnule?
Ce pistol?
Hârtiile batalionului, domnule?
Ieşi din cortul meu, Leckie.
Nu sunt în cortul dvs., domnule.
Dumnezeule.
Cu toată apa asta care tot curge, nu te-ai gândit să îl acoperi?
S-a întâmplat ca o grenadă să ajungă în cortul lui.
Păcat.
- Te rog, taci. - Este un loc periculos.
Pot avea loc accidente, mai ales cuiva aflat în poziţia locotenentului Larkin.
Este o pierdere teribilă.
Pentru Dumnezeu, cafeaua este singurul lucru de care ne putem bucura aici.
Vrem să o savurăm în linişte.
Aşa că ori omoară-l pe Larkin, ori taci naibii.
- Nu pot să înfig beţele cortului. - Leckie!
- Mai dă cu ciocanul. - Tu eşti, locotenent Larkin?
Ieşi, acum!
Am înţeles, domnule.
Din acest moment nu mai faci parte din trupa de contraspionaj.
Du-te să faci curăţenie la popota ofiţerilor
şi rămâi acolo până la noi ordine.
Dvs. sunteţi şeful, domnule.
Nu face pe isteţul cu mine, Leckie.
Lipseşte ceva din cortul meu.
Să fim înţeleşi, domnule,
mă pedepsiţi pentru suspiciunea că aş fi furat ceva...
ce aţi negat că există.
Ceva care, dacă ar fi existat,
mi-ar fi aparţinut mie de drept.
Bucură-te de timpul petrecut la bucătărie, soldat.
O astfel de schimbare s-ar putea să îmi prindă bine, domnule.
S-ar putea să vrei să îţi schimbi lenjeria, soldat.
Se pare că ai făcut pe tine.
Ce fel de soldat face pe el?
Pare a fi enuzeris.
Poţi să îmi dai ceva pentru asta, doctore?
Îmi pare rău, Leckie, nu există medicament.
Ce să fac?
Stai uscat.
Foarte amuzant.
Nu mai plouă astăzi.
Nu încă.
Lebec! La dracu'!
Asta e tot ce am putut găsi.
Este în regulă.
După transpiraţie, frisoanele sunt binevenite.
O să fac nişte cafea.
Să mergem! Cu cât terminăm mai repede asta,
cu atât mai repede ne putem odihni.
Ce?
Citeşte-mi, tăticule.
Dragă Vera,
în sfârşit s-a oprit ploaia,
ceea ce face mirosul nucilor de cocos putrezite şi mai insuportabil.
Şobolanii şi crabii au ieşit din ascunzători.
Am omorât mai mulţi în ultima săptămână decât japonezi.
Inflamaţiile tuturor s-au agravat deopotrivă cu dizenteria.
Prietenul meu, Runner, are o criză de malarie.
Insula aceasta are un nume exotic,
care tradus înseamnă "Moartea speranţei".
Mă gândesc la tine, Robert.
Pavuvu înseamnă "Moartea speranţei"?
Nu ştiu ce înseamnă şi nu îmi pasă.
Leckie, părinţii tăi ţi-au mai trimis costumul albastru?
Gluma asta a expirat acum un an, Hoosier.
Mă gândeam că poate vrei să te ferchezuieşti.
- Batalionul ţine o loterie. - Care este premiul?
- Un glonţ în cap? - Un bilet către casă.
M-ai înscris, da?
OK, baftă, tuturor.
- Compania G, al doilea pluton... - Eu sunt!
Soldatul Bower!
În regulă, potoliţi-vă.
Compania H, arme grele!
Soldatul Jackson.
Compania I, primul pluton!
Soldatul Guest!
Am scos alt crab din băutura mea.
- Da. - Este mare ca un mortier.
Leckie, mâncare.
Leckie, mâncare caldă.
Haide, prietene. Încă dormi?
Prietene.
S-a mişcat cât de cât?
Nici măcar un centimetru.
- Te simţi mai bine, Conley? - Umflat.
Leckie.
Văd că enurezia îşi face de cap.
Am veşti bune:
Au un spital la Banika, la o aruncătură de băţ de aici.
O să completez nişte hârţogărie şi o să pleci într-o oră.
Ai nevoie de o săptămână sau două...
Usucă-te şi stai aşa.
Asta ar trebui să rezolve problema. De acord?
Perfect.
O să îţi aduc nişte haine curate.
Mă întorc imediat.
Dă-ţi hainele jos şi îmbracă-le pe astea.
Fără lame de ras.
Am nevoie şi de centură.
Ce vrei să fac cu asta?
L-ai speriat de moarte pe Ruddiger.
Probabil o să fie propus pentru Medalia de Merit.
Ce fac aici?
Scrie aici că ai enurezie.
De ce sunt în acelaşi loc cu tipii cărora li se iau lamele de bărbierit?
Salonul principal este plin.
Mi-i trimit mie pe cei în plus.
Asta este Marina. Ce poţi face?
Fumezi?
O să vorbesc cu un specialist despre problema ta.
Până atunci, este în regulă dacă Ruddiger o să te trezească
din oră în oră în timpul nopţii?
Ai şansa să rămâi uscat.
Sigur.
Ia-l uşor.
Asta e tot?
Da.
Nu rata cina. Avem plăcintă de dovleac diseară.
Te-ai gândit să vinzi asta?
Nu, domnule.
Îl iei înapoi când pleci.
Maică Precistă.
Unde naiba ai fost?
Vrei să te linişteşti? Oamenii încearcă să doarmă.
Îmbracă-le.
Nu-l lua în seamă pe Căpitanul Miazănoapte.
Face asta aproape în fiecare seară.
Felicitări. Ai trecut testul.
Ce test?
Chiar suferi de enurezie.
Credeai că mint?
O grămadă ar spune aproape orice
pentru a primi câteva săptămâni de haine curate, burgeri
şi "pauză care te reîmprospătează".
Du-te dracu'.
Dar Căpitanul Miazănoapte? Se preface?
Cine?
Tipul care umblă pe aici toată noaptea pilotând avionul.
Ah, Stanfield. Nu.
Aş spune că... este extenuat, uzat.
Asta este părerea ta de doctor? La naiba.
- Aş putea face şi eu asta. - Pun pariu că ai putea.
Am înţeles.
Facem schimb de informaţii la un hamburgher? Am înţeles.
OK, doctore, ce urmează?
Vrei să ştii ce vârstă aveam când m-a înţărcat maică-mea?
Adică, acest gen de informaţii vă plac vouă, psihiatrilor, nu?
Vrei să ştii de ce sunt în salonul de nebuni.
Acasă, după ce o să câştigi războiul pentru oameni ca mine,
aş fi fericit dacă ai veni la câteva şedinţe...
pentru 20$ pe oră.
Dar aici...
Tot ce fac aici este să evaluez...
cine se poate reîntoarce la unitatea lui şi cine nu.
Aşa că eşti în siguranţă cu mine.
Majoritatea celor care ajung aici sunt pur şi simplu obosiţi.
Bănuiala mea este că şi tu eşti în aceeaşi situaţie.
Au omorât somnul.
La Guadalcanal, japonezii ne bombardau în fiecare seară.
Mai mult ca sigur pentru a ne ţine treji.
În Gloucester, a fost ploaia.
În Pavuvu, doar simplu fapt că am fost în Pavuvu.
Ca fapt divers, doctore, eram boboc la liceu
când m-a înţărcat mama.
Vezi asta ca o problemă?
Eşti un laş! Un laş nenorocit.
Nu mă prinzi, rahat cu ochi ce eşti!
Laş nenorocit.
Eşti mort. Nenorocitul naibii!
Adu-l pe dr. Grant!
Aici, băieţi.
- Poftim. - OK.
OK.
Vrei să îl imobilizăm?
Nu, nu, nu este necesar. O să iasă până diseară.
Bine.
Mulţumesc, Leckie.
Ce îţi face nasul? Eşti bine?
O să fiu bine.
Ai o ţigară?
Eu nu mai am.
Gibson.
Sunt eu, Bob Leckie.
Salut, Leckie.
Îl ştii pe Gibson?
Am fost împreună în Gloucester.
În 'Canal înainte de asta.
Ce face aici?
Prietenul tău a vrut să scape din Pavuvu şi să plece acasă.
Nu e nimic neobişnuit.
A încercat să fure un avion pentru asta.
Şi când l-au oprit, a încercat să se sinucidă.
Sunt norocos, nu?
Mai rău de atât nu poate fi.
Îţi spun eu, o să fie nevoie de mai mult decât apă fierbinte.
Fără să te superi, doctore...
Nu cred că îmi place locul ăsta.
De ce?
Oamenii văd locuri precum Banika la buletinele de ştiri
şi cred că aşa arată de fapt războiul.
Eu nu ştiu cum este războiul.
Ba ştii.
Îl vezi în fiecare tip care ajunge aici.
Nu este locul potrivit pentru mine.
Nu am nimic cu voi, dar vreau să mă întorc la unitatea mea
înainte să plece fără mine.
Este o nebunie, nu?
De ce nu...
vrei să mai stai pe aici, încă o săptămână?
Nu cred că îmi va fi de ajutor, doctore.
Ascultă, dacă nu te consideri prea bun să primeşti mită,
pistolul japonez pe care l-am luat...
este al tău.
Serios?
Cât?
Nu ar mai fi mită dacă ţi-aş lua bani.
Este din partea casei. Fără muniţie.
Lucrurile o iau razna pe aici, nu vreau să te sinucizi.
Nu este stilul meu.
Eu beau şi urmăresc asistentele.
De ce mi-ai da pistolul?
Probabil ai trecut prin multe ca să îl aduci aici.
De ce ai renunţa la el?
Sunt odihnit, sunt în formă... Vreau să mă întorc la unitatea mea
şi la prietenii mei.
Te rog.
Semnează hârtiile, doctore.
5, 10... 5, 10...
- Haide. - Jack.
Regele... Regele...
Egalitate... Şapte. 2... 7.
Gib?
Vreau să îţi dau astea înainte să plec.
Mulţumesc.
Te lasă să pleci?
M-am oferit voluntar, de fapt.
De ce ai face asta?
Vreau să mă întorc la prietenii mei înainte să plece fără mine.
Nu cred că pe mine or să mă trimită înapoi.
Eu sigur nu o să cer asta.
Gib, ai nevoie de odihnă.
Atât.
O pauză de la toate acestea.
O să fii bine.
Crezi?
În Guadalcanal,
ne întorceam mai mulţi de la aeroport.
Au venit avioanele japoneze
şi au aruncat bombe cât timp noi eram în câmp deschis.
Tot ce am putut face a fost să sărim într-o groapă şi să ne acoperim.
Era tipul ăsta...
Nu îl cunoşteam...
S-a ascuns în spatele meu.
Îi simţeam inima cum îi bătea,
plămânii cum se luptau pentru aer...
şi buzele pe spatele meu în timp ce se ruga să rămână în viaţă.
Credea că Dumnezeu îl va salva.
Iisuse, l-am invidiat.
Mulţumesc pentru ţigări.
Nu poţi face altceva aici decât să fumezi.
Sigur.
Sper că o să mori rapid, Leckie.
Un lunetist japonez, poate.
O să mori în primele două minute.
Nu-ţi face griji că o să sfârşeşti ca mine.
Subtitrare de SignedCC Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro