Sunt "Gossip Girl"...
Singura sursă în viaţa scandaloasă a elitei din Manhattan.
- Sunt "porumbeii". - Bună.
- Ţi-a zis, nu-i aşa? - În numele tuturor, e grozav.
De când te-am văzut, m-am gândit doar la răzbunare pentru anul trecut.
Mi-ai pus ceva în băutură?
E gata de petrecere. Aveţi grijă să se distreze.
- Jenny! - Nate, mulţumesc pentru aseară.
- Regret, Chuck. Trebuie să pleci. - Ce naiba se întâmplă aici?
Nu e evident? Ai fost păcălit, Chuck, de la bun început.
Nu am avut curaj să-ţi spun că i-am cedat hotelul lui Jack.
Şi hotelul?
E pierdut. Am ajuns până aici fără mamă.
Nu dau înapoi acum.
Dacă Jack vrea război, asta va căpăta.
Şi cine sunt eu?
E un secret pe care nu-l voi destăinui niciodată.
Ştiţi că mă iubiţi.
X.O.X.O., "Gossip Girl."
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Fiecare război are armele sale.
Dar în Upper East Side, regulile luptei sunt simple.
Nu există niciuna.
Sper că astea sunt pentru ziua mea de naştere.
De fapt, Chuck şi Blair le-au lăsat după unul dintre jocurile lor.
Dar "La mulţi ani"!
Când îmi pot desface cadoul?
Ce e asta?
E un suport pentru jartieră.
E pentru mobilul meu.
Atunci mai bine te duc sus ca să îl pot inspecta.
Doar că trebuie să merg la cumpărături cu Blair
ca să alegem o rochie pentru diseară.
Tot nu mi-ai spus unde mă duci,
dar nu trebuie să te îmbraci elegant la un meci al echipei Knicks.
Dar pentru balul de caritate Frick o faci.
Este pentru broaştele asiatice. Sunt în pericol.
Asta e surpriza ta? Un dineu pentru broaşte?
Nu e opţiunea ideală pentru ziua ta, dar Chuck a plătit o masă
şi putem sărbători în acest weekend.
Şi ieşi la prânz cu bunicul tău.
- CÃ¢t de festiv. - Da, mÄƒ duc... sÄƒ fac un duÅŸ.
- DistracÅ£ie plÄƒcutÄƒ la cumpÄƒrÄƒturi. - Ne vedem la 15:00?
- Da. - Bună, dle Nate.
Bună.
Mă simt prost că nu i-am urat "La mulţi ani"
şi că nu i-am servit micul dejun cu cârnaţi polonezi în pat.
Dorota, Nate trebuie să creadă că toţi au uitat de ziua lui
ca diseară să fie surprins.
Şi îi place jocul ăsta în care ucizi oameni?
Se cheamă "Assassin" şi-l adoră.
I-ai luat telefonul?
În caz că-i scăpă cuiva ceva despre petrecere.
Nu vreau să citească "Gossip Girl."
Poţi să-l ascunzi?
Mulţumesc, Dorota.
Te-ai înconjurat de lucruri frumoase,
atât de uşor de licitat. Ador Ebay.
Oricât mi-ar displăcea să-ţi întrerup distracţia,
a durat suficient. Îmi vreau hotelul înapoi.
- Zi cât vrei. - N-am nevoie de banii tăi, Chuck.
Atunci ce rost au toate astea?
Doar să-mi faci rău?
"Doar" să-ţi fac rău? E un ţel nobil.
Doar că nu a fost aşa de greu.
Nu mai eşti cel de pe vremuri.
Dacă te referi la faptul că nu sunt în Thailanda,
fumând haşiş cu prostituatele, schimbarea e un lucru bun.
Tânărul Chuck îndrăgostit.
Frumos... şi trist.
Bart a zis mereu că eşti slab.
Tata mi-a lăsat mie compania. Înţeleg.
Mă bucur să o las pe Lily să scoată un profit frumos din acţiunile mele.
Ştiu că hotelul Empire nu este scopul tău.
Şi dacă voiai să mă răneşti, ai făcut-o deja.
Atunci ce mai cauţi aici?
Ai un sentiment interesant când iei tot ce are altul mai de preţ.
Te întrebi până unde ar merge ca să ia totul înapoi,
dacă există ceva de la care s-ar da în lături.
Aş face orice.
Mi-a sărit ceva în ochi.
Cred că trebuie să mă îndepărtez de Ryuichi.
Credeam că pe băiatul întâlnit în Japonia îl cheamă Hideo.
- Amândoi. Hideo era... - Mai mult decât un prieten.
Mulţumesc. Ideea e că lui Hideo şi prietenilor săi
le plac băile publice şi fotografiile în grup.
Doamne. Îndepărtează-l imediat.
- Sayonara, Ryuichi-san. - Da, nu trebuie să văd asta.
Hideo trebuia să mă ajute să-l uit pe Jonathan.
Acum trebuie să mă vindec după Hideo. E un cerc vicios.
Sigur sunt mulţi băieţi care şi-ar dori să iasă cu tine.
Rufus, Jonathan şi cu mine suntem singurii
de la St. Jude care au recunoscut.
Ar trebui să mă îngrop în muncă, la fel că Jenny.
Îmi place să lucrez pentru Eleanor.
Nu am nevoie de un bărbat ca să mă simt împlinită.
- Mai ales când nu e disponibil. - Bietul Nate.
Ce?
Citeam e-mail-ul de la Serena amintindu-le tuturor
să "uite" de ziua lui de naştere.
Pare cam răutăcioasă.
Se preface. Pune la cale o petrecere surpriză la fam. Waldorf.
O va pregăti toată după-amiaza.
Stai. Nu pricep. Nate ce-ar trebui să facă?
Să stea acasă şi să creadă că toţi au uitat de ziua lui?
Stă cinci ore gândindu-se că Serena e o iubită groaznică.
- O va ierta. - Cinci ore.
Trebuie să merg la magazinul de ţesături.
- Bine. - Pa.
Pa. Dumnezeule.
Denjuro, în mod clar nu-mi eşti prieten.
Bună dimineaţa.
Da. Bună.
Ai stat treaz toată noaptea?
Pentru că pari să fi tăiat o pădure întreagă
şi respiraţia îţi miroase a mortăciune.
Mersi.
Înscrierile la programul Tisch de scenarii
se termină în două zile, aşa că trebuie...
să termin primul act.
Acelaşi cu care ajunseseşi la 95% săptămâna trecută,
dar pe care n-ai vrut să mi-l arăţi până când nu era gata?
Da, dar n-are rost să ţi-l arăt
până nu fac de unul singur tot ce pot să iasă bine.
De asta ne arătăm lucrările cât mai curând, mai ştii?
Da...
...Înainte să ne culcăm unul cu celălalt. Ştiu.
Dar am zis că vom fi împreună şi vom şi rămâne prieteni.
Iar aşa suntem prieteni. De fapt...
Ce este?
E scenariul pentru cursul meu de scurtmetraje
pe care aveam atâtea emoţii să ţi-l arăt.
E cel bazat pe povestioara mea.
Acum dă-mi-l pe al tău.
Bine.
În regulă. Trebuie să fii în întregime sinceră.
Şi ar trebui să ignori prima parte.
De fapt... De ce nu facem schimbul mâine?
Trebuie să o ajut pe Serena cu petrecerea de ziua lui Nate
şi aşa voi avea timp să îl termin pe al tău,
poate să îl mai şi cizelez puţin, pentru că are nevoie.
Bună încercare, dar pe-al meu îl poţi citi
în metrou, după ce faci duş.
O zi bună.
Jenny, bună.
Am încercat să-ţi trimit mesaj.
Da, nu-mi găsesc mobilul.
Ce faci aici?
E ziua ta. La mulţi ani!
- Bine, mulţumesc. - Poftim, ţi-am luat asta.
Te-aş invita la prânz,
dar sigur tu şi Serena aveţi deja alte planuri.
Nu. De fapt, nu avem.
Voiam să ies la prânz cu bunicul meu.
Bine. Distracţie plăcută.
Nate?
Voiam să-ţi mulţumesc din nou pentru săptămâna trecută.
Nu ştiu ce s-ar fi putut întâmpla.
Ştii ce?
Îl voi suna pe bunicul şi voi anula.
Sunt sigur că va înţelege.
Avea o expresie atât de tristă.
Voiam să îl sun şi să-i spun că nu am uitat de ziua lui.
Că am organizat o petrecere.
E o cruzime să fii bun, S. Nate va fi bine.
- Nu ştim nimic de Chuck? - Vorbea cu Satana de dimineaţă.
Va pune toate cărţile pe masă,
să vadă dacă îi poate oferi ceva ca să renunţe la hotel.
A ajuns aşa de departe, a ajuns cel care am ştiut mereu că poate fi.
Şi ar putea pierde tot pentru că şi-a deschis sufletul
în faţa mincinoasei ăleia.
Totul va fi bine, Blair. Orice-ar fi, Chuck te are pe tine şi te iubeşte.
- The Empire e doar un hotel. - Nu înţelegi.
Hotelul e dovada că Bart s-a înşelat în privinţa lui Chuck.
A ajuns să-l definească.
Atunci trebuie să-i arăţi că are mult mai mult.
Începi...
cumpărând acea rochie.
Haide, B.
Când Chuck te va vedea cu ea, va şti că având Empire sau nu,
Blair Waldorf îl iubeşte şi nimeni nu mai poate spune asta.
Mersi, S.
Trebuie să pregătesc totul pentru petrecerea lui Nate.
Vei fi bine?
Anunţă-mă dacă Chuck te sună.
Şi cumpără rochia aceea.
Are dreptate. E remarcabilă mai ales dacă o vei purta tu.
Ce cauţi aici, în afară că mă urmăreşti?
Mă uitam doar prin vitrine şi am văzut ceva ce mi-a plăcut.
Ar trebui să te întâlneşti cu Chuck.
Ne-am întâlnit. Am discutat, am ridicat tonul, ne-am jignit.
Tu cum ţi-ai petrecut dimineaţa, frumoaso?
Crezi că ai câştigat.
Dar Chuck va găsi o cale să ia înapoi ce i-ai furat.
- Mereu e o cale. - I-am zis cum să recapete hotelul.
Şi uite care-i şpilul... Nu l-ar costa absolut nimic.
Ce tot spui?
Spun că Chuck poate avea The Empire, şi tot ce l-ar costa...
ar fi ca tu să-ţi petreci noaptea cu mine.
Cum ţi se pare?
Ai grijă, B. Arma aleasă de Jack Bass e complet încărcată
şi dacă atinge ţinta vor fi cel puţin două victime.
Aş prefera să-mi petrec noaptea cu Marchizul de Sade.
- Şi da, ştiu că e mort. - Răspunsul tău mă surprinde.
Ştiind cât ţine Chuck la hotel, ce înseamnă pentru el.
Credeam că îţi pasă de el.
Scuze, credeam că eşti doar un porc dezgustător.
Dar acum îmi dau seama că eşti dement.
Să iau ce-i al lui Chuck a ajuns o pasiune a mea
şi cucerirea asta mi s-ar părea profund satisfăcătoare.
Deşi sunt măgulită, sigur eu şi Chuck vom găsi altă cale.
Chuck şi-a deschis inima ţie şi acum ai viitorul lui în mâini.
De fapt, nu chiar în mâini.
Dar ai putea rezolva asta.
N-ar trebui să ştie niciodată.
Chuck va câştiga şi eu voi fi alături de el
atâta timp că e nevoie ca să se întâmple asta.
Câtă vreme eşti alături de el şi nu de mine,
asta nu se va întâmpla niciodată.
Ar trebui măcar să o probezi.
Bună.
Tocmai aveam de gând să te sun.
Ştii filmul Polaroid pe care ţi-am zis că îl am? Nu e adevărat.
I-am promis Serenei că îl voi lua pentru petrecerea lui Nate.
- Ne trebuie pentru "Assassin". - Ei bine...
Atât mi-a dat de făcut. Dacă o dau în bară, mă va ucide.
- Şi nu ca într-un joc. - S-a făcut.
Acum ce s-a mai întâmplat?
Motivul e că Serena nu ţi-a organizat o petrecere surpriză?
Pentru că tu urăşti surprizele.
Nu, nu. Vanessa... a scris un scenariu.
- Vrea să-l citesc. - Şi?
- Nu e prea grozav. - Dă-i sugestii.
Parcă asta făceaţi voi unul cu munca altuia.
Da, ca prieteni.
Cred că într-o relaţie poate fi vorba de prea multă sinceritate.
De exemplu, n-ar fi fost o idee bună
să-i spun Serenei se părere aveam
despre fiecare ţinută pe care a purtat-o.
Dacă-i spui unei femei că-ţi plac hainele ei nu înseamnă că o minţi.
- Se cheamă "autoconservare". - Da, dar adevărul are nuanţe gri.
- Există "distorsionări". - O jumătate de adevăr e o minciună.
Din experienţă,
face tot atâtea probleme în timp,
mai ales când e vorba despre femei.
Deci Serena trebuie să fi plănuit ceva grozav pentru diseară, nu?
Da, o gală pentru broaşte la Frick.
Sună...
Plicticos? Da. Ştiu.
Dar nu aveam cine ştie ce aşteptări.
Doar că mă aşteptam ca Serena să fie ceva mai...
Ştii tu. Burgerul ăsta este partea cea mai bună din ziua de astăzi.
E cea mai bună parte şi din ziua mea.
De fapt, cea mai bună parte din această săptămână.
Cum te simţi după treaba cu Eleanor?
Ştii că poţi veni oricând la mine, nu?
Da, mulţumesc.
Dar astăzi nu eu sunt în centrul atenţiei.
Ţi-am spus că umilinţa publică
face parte din tradiţiile aniversare ale familiei Humphrey?
De fapt, chiar mă bucur să fiu umilit.
Bine. Stinge lumânarea. Pune-ţi o dorinţă.
Bine, pa.
Mi-am luat pardesiul, camera foto.
Pregăteşte-te să fii asasinat.
Sigur. Mulţumesc.
S-a întâmplat ceva?
Mi-ai citit scenariul...
şi nu ţi-a plăcut.
Cred că pot îndura.
Nu, ai dreptate.
Nu... Nu mi-a plăcut.
Mi-a plăcut la nebunie.
Serios? Ţi-a plăcut la nebunie?
- Nu ai nicio observaţie? - Am doar o dorinţă...
Să fie mai mult de atât.
Ce părere ai avut despre piesa mea?
Încă n-am apucat să o citesc.
În regulă. Nicio grijă.
Dar trebuie să depun cererea de înscriere până mâine, deci...
Bine.
- Dră Serena, am trimis mesaj... - Dorota, ce se întâmplă?
Totul trebuia terminat până acum.
Toţi vor ajunge în curând.
Au încurcat. Tortul nu merge la nuntă.
Tortul vine aici. E frumos, dar rozul nu e culoarea dlui Nate.
Doamne. Trebuie să-l facem pe Nate să întârzie.
- William să-l ţină ocupat. - Nu prăjiturele ca inimile!
Goanţe şi cuţite şi bombe mici care fac bum!
Dle Van Der Bilt, sunt Serena, dar nu-i spuneţi lui Nate.
Bine.
Da, îi voi spune când îl voi vedea.
Nate nu este cu el.
A sunat în ultima clipă şi a anulat.
Atunci unde să fie?
Hai să aflăm.
Ascultă, trebuie să plec.
I-am zis Serenei că voi ajunge până la 15:00 să ne pregătim de gală.
Cămaşă albă, cravată neagră.
Credeam că vei învăţa până acum.
Distracţie plăcută diseară.
Da.
Eşti bine?
Da, sunt bine.
Nu ştiu.
De fiecare dată când sunt singură,
nu pot să nu mă gândesc la seara de ieri, ştii?
Îmi pare rău.
Nu ar trebui să o laşi pe Serena să aştepte.
Eşti singurul care înţeleg prin ce trec acum.
Pe Serena nu o va deranja dacă întârzii puţin, nu?
Cum ai zis, cămaşă albă, cravată neagră.
Cât timp poate dura să te pregăteşti de o gală?
Atenţiune, locuitori din Upper East Side.
Nate Archibald a dispărut.
Trimiteţi informaţii şi fotografii cât de curând posibil.
Ajutaţi-o pe Serena să-şi găsească bărbatul.
Ştii, aş cam vrea să dispar în întuneric.
- Vrei să vedem un film? - De acord.
Bine.
Mulţumesc, Gregor.
Chuck.
Te-ai întors de la cumpărături fără pungi?
Cine eşti şi ce-ai făcut cu prietena mea?
Nimic nu mi-a plăcut. Cum a mers discuţia cu Jack?
M-am înşelat crezând că pot negocia cu teroriştii.
- Ţi-a oferit ceva? - Nimic ce-aş lua în consideraţie.
Poate când va vedea că nu poate obţine ce doreşte
nu se va mai juca cu tine.
Putem doar spera.
Alo?
Mulţumesc.
Aveai dreptate.
După ce am refuzat oferta lui Jack,
nu s-a mai jucat.
Închide hotelul.
S-a terminat.
Dră Blair, aţi primit acest pachet.
Are un cartonaş.
"Ultima şansă să-ţi salvezi iubitul. Jack".
Ai grijă, B. Nu uita prima regulă a bătăliei...
Ai grijă de bărbaţii Bass care aduc cadouri.
- A venit Nate? - Va ajunge în curând.
Îmi pare rău. Sigur va ajunge în curând.
Ştii ceva de Nate de la prietenii lui Vanya, portarii?
Dorota urmăreşte toţi locuitorii din bloc.
Apare ceva pe "Gossip Girl"?
- Voi mai căuta. - Serena, vino încoace.
Ai făcut nişte lucruri de neiertat cum ar fi sexul cu Nate
când ne păstrăm unul pentru altul sau uciderea lui Pete Fairman...
Ce?
Ce înseamnă "prea mult"?
Care este punctul din care nu te mai poţi întoarce?
Blair, despre ce vorbeşti?
- Chuck îi va face ceva lui Jack? - Ce?
Adică... da. S-ar putea face ceva
pentru recuperarea hotelului şi da, este groaznic,
dar ar fi un act din iubire.
- Iubirea cui? - Doar iubire.
Ideea e că dacă faci ceva groaznic dar e din iubire, nu-i nimic, nu?
Dacă încalci vreo limită morală ca să-l înfrângi pe Jack Bass,
probabil că nu.
- Ce-mi ascunzi? - Nimic. Ai dreptate.
Mulţumesc.
Ar trebui să mă îmbrac.
Şi mi-am invitat "sclavele".
Va fi floare la ureche.
Bună, Jenny. Eu sunt.
Voiam să-ţi amintesc că Nate trebuia să fie aici
de vreo oră. Adu-l imediat la petrecere.
Unde e Nate?
Sunt decisă să cred că va veni imediat.
Ar fi bine. Aici sunt toţi prietenii lui de la Columbia.
Vrei să le fac poze oamenilor?
- Da, te rog. - Iau aparatul foto al Vanessei.
Bună. Ai nevoie de ceva?
Camera. Aici.
Un zâmbet ucigător.
Chuck?
Vrei să cobori şi să te alături petrecerii?
Tocmai am primit veşti de la avocaţii mei.
Aşteptam să văd dacă am şanse să ţin hotelul Empire deschis.
Şi?
Nu am. Jack are dreptul de a-l distruge.
Aş dori să-l văd murind, lent şi dureros.
Când ai cumpărat hotelul Empire,
mi-ai zis că o poţi face pentru că eu cred în tine.
Asta nu se va schimba. Vei găsi o cale.
Când vei pricepe? Nu e nicio cale!
Îmi pare rău.
Nu sunt supărat pe tine. E doar vina mea.
Sunt exact aşa cum a spus tata.
Chiar fără invitatul de onoare, e o petrecere reuşită.
- Nu pot să cred că n-a sunat. - I-ai furat telefonul.
Ai dreptate, dar aveam planuri împreună,
chiar dacă era un bal inventat pentru o reptilă în pericol.
Mă sperii cu nunchak-urile alea.
Probabil crede că nu-mi pasă de ziua lui.
Surpriză!
Scuze că am întârziat!
Nebunatico.
Uh-oh, S.
Se pare că micuţa J şi-a ascuţit cuţitele
şi e gata să le folosească în bătălia pentru Nate Archibald.
Jocul "Assassin" e simplu. Ucide sau fii ucis.
Fotografia e viaţa ta. O porţi la gât.
Dacă ţi-o ia cineva înainte să o iei pe a sa,
eşti mort şi trebuie să îi dai pozele
tuturor celor ucişi de tine. Când ajungi fantomă,
te întorci aici, în zona sigură, pentru petrecere.
Nu puteţi trece de strada asta, dar restaurantele, clădirile,
magazinele... sunt în joc.
Câştigătorul e ultimul asasin de pe stradă
care are toate pozele.
Aveţi cinci minute să părăsiţi clădirea.
- Începând de acum. - Împrăştiaţi-vă.
Nu pot să cred că ai conspirat. Frumos!
Mulţumesc.
M-am gândit că cineva trebuie să-l ţină ocupat.
Trebuie să plec înainte să ajung moartă.
Nu pot să cred că ai făcut asta. E grozav!
M-ai dus complet de nas.
Aşa se pare. Ce, nu voiai să vii la gală?
- Ce? Nu. A apărut ceva cu Jenny. - Da, m-am prins de asta.
Mai avem fix patru minute de viaţă.
Chiar vrei să ţi le petreci vorbind despre asta?
Haide, începe jocul.
- Haide. - Sunt deja mort.
- Încă mai ai poza. - Doar o formalitate.
Deşi mă poţi ucide din nou dacă doreşti.
Ei bine...
Bună, Dorota.
Ce cauţi aici? Voi fi ucisă de mă găseşte cineva.
Cine să te ucidă? Antiregaliştii din Rusia?
Nu. În joc.
Atunci trebuie să fac ceva înainte să mori.
Dorota... Dorota...
Din prima clipă când te-am văzut am ştiut că eşti o prinţesă.
Şi în fiecare zi mă faci să mă simt ca un rege.
Vrei...
Da, da! Normal că mă mărit cu tine!
Măcar acum mor fericită.
Vanya, îmi pare atât de rău.
Eşti bine?
Da. Tu... eşti bine?
Sunt logodit.
Felicitări, amândurora.
Scuze. Menajera unei prietene şi portarul meu tocmai s-au logodit.
Dar, evident, te-ai prins de asta... de logodnă.
Se înţelege de la sine.
Costumul negru mă miră.
Sunt în toiul unui joc de "Assassin".
Te rog, vezi-ţi de treabă.
Nu mi-ar plăcea să contribui la moartea ta timpurie.
Se pare că sunt în siguranţă o clipă.
Locuieşti în clădire?
Nu. Îmi place să stau pe holuri,
surprinzând cereri în căsătorie şi cunoscând jucători de "Assassin".
Atunci asta este ziua ta norocoasă.
Într-adevăr.
De fapt, trebuie să mă ocup de ceva,
dar, mor sau viu, mă voi întoarce imediat.
Da, mulţumesc.
Mulţumesc.
Jos din camioneta meu!
Dacă mă scuzaţi, am o pradă mai importantă de vânat.
Poate vrei să-l suni pe Rufus şi să-ţi iei rămas bun.
Îmi place latura asta a ta, de criminal.
N-aş dori să mori fără să apuci să-mi citeşti scenariul.
Îţi promit că o voi face. Ştiu că ai un termen limită.
Îţi voi da un alt exemplar,
pentru că acela din geantă e cam mâzgălit.
Îmi pare rău, Dan. N-am ştiut ce să fac.
Şi voiam să-ţi spun, dar îţi plăcea al meu aşa de mult,
că n-am ştiut ce să spun.
Adică ţi-a fost milă de mine?
Nu asta voiam să spun.
Dacă tot suntem sinceri, nici scenariul tău n-a fost de nota 10.
Ci de nota 8.
Măcar veţi fi împreună pe Lumea de Dincolo.
Nu-mi pasă de joc.
- Trebuie să vorbim. - Bine. Despre ce?
- Ce făceai azi cu Nate? - Îl ţineam ocupat.
- Ştim că nu ăsta era planul. - Nate şi cu mine suntem prieteni.
Prietenii nu se sărută la prezentările de modă.
- Ai fost cu el. - Demult.
N-aş face nimic să-i las o impresie greşită. Asta e tot?
- Nu mă poţi ucide. Eşti deja mort. - Ba nu.
Ba da.
Ai ceva de spus înainte să deschid uşa şi să te asasinez?
Ştiu c-ai crezut că am uitat de ziua ta, dar mi-ai tras clapa.
Păi...
Serena, nu a fost aşa.
Nate...
Trebuie să ştiu de ce ai ignorat planurile noastre
ca să-ţi petreci ziua cu Jenny.
I-am promis că nu voi spune nimic.
Săptămâna trecută a păţit ceva foarte nasol.
- Şi a venit la tine? - Doar pentru că eram implicat.
Asta nu mă face să mă simt mai bine.
Nişte fete de la prezentarea lui Eleanor...
au drogat-o şi apoi au lăsat-o într-un bar cu nişte tipi.
Dumnezeule. Este teafără?
Da. Am ajuns acolo înainte să i se întâmple ceva,
dar... îi este greu.
Îmi pare rău.
Eşti un băiat tare bun, Nate Archibald.
Te pot săruta înainte să te ucid?
Te-am prins. Ai grijă.
Se pare că aţi rămas doar tu şi Nate.
Mă ocup de asta.
Chuck, ai văzut-o pe Blair?
- Presupun că ucide oameni. - N-are cum. Polaroidul ei e aici.
O ştii pe Blair. Probabil că trişează.
Dacă mă scuzi o clipă...
Blair?
"Ultima şansă de a-ţi salva iubitul. Jack."
Când toate armele dau greş, rămâne sacrificiul uman.
Ştiam că amintirea Revelionului petrecut împreună te va aduce înapoi.
Nu am venit pentru tine.
Ci ca să iau înapoi hotelul lui Chuck.
- E o problemă de nuanţă. - Am redactat un contract.
Dintr-o dată, n-ai încredere în mine? Care sunt pretenţiile tale?
"Fără săruturi" pare să fie regula de bază a unor prostituate.
Îi vei spune lui Chuck că ţi-ai dat seama
că nu merită pentru a pierde Bass Australia.
Acum, că ai devalorizat hotelul Empire,
eşti dispus să i-l vinzi înapoi,
cu profit, desigur, ca să nu suspecteze nimic.
Ştii că-mi plac propunerile din care toţi au de câştigat.
Şi Chuck nu poate afla niciodată.
Cred că ţi-am dovedit deja că nu mă laud.
Bine.
Am pus deja mâna pe hotelul lui.
Acum voi pleca ştiind că am obţinut ceva ce-i este şi mai drag.
Tot ce-a fost al lui e acum al meu.
Rochia asta arată la fel de frumos pe tine
pe cât va arăta când o vei da jos.
Dar mai întâi, să bem ceva.
Îmi pare rău. Încearcă să mă ucidă.
Da, doar pentru că el încearcă să mă ucidă.
Brânza topită cu trufe e foarte bună, apropo.
Seamănă cu: "Până când moartea ne va despărţi".
Poate că într-o zi şi voi veţi găsi iubirea adevărată
şi copiii voştri nu vor creşte ca nişte bastarzi.
Felicitări, Dorota, Vanya.
Hei, Dorota,
ţi-l aminteşti pe tipul cu care vorbeam pe hol?
Nu mai ştiu nici cum mă cheamă.
Totul e o ceată de scântei...
Da.
Deci... nu era de nota 8.
Dar nici de nota 10.
Dialogul băieţilor seamănă puţin cu unul între fete, deci...
Înţeleg. Mulţumesc că eşti sincer.
- E de foarte mare ajutor. - Sigur. Acum e rândul meu.
Fă-mă bucăţi. Cu brutalitate.
- Ştii că eu cred că scrii minunat. - Serios? Chiar aşa de brutal?
Doar că...
O piesă despre un vagabond care câştigă la loterie?
- Nu prea e stilul tău. - În regulă.
Încercam să arăt că mă pricep la stiluri diverse.
Ştiu. Dar când scrii despre ce ştii, eşti uimitor.
Ca povestea despre absolvirea de la St. Jude's
unde nu te-ai integrat niciodată. A fost frumoasă.
Ce-ar fi fost dacă nu mi-ai fi spus toate astea
şi aş fi trimis ce nu trebuia odată cu înscrierea la Tisch?
- Oricum te-ar fi plăcut. - Sigur nu minţi din nou?
Niciodată.
E oare greşit că încercarea de a te ucide
a fost cel mai amuzant lucru după luni bune?
De fapt, e un motiv grozav să mă laşi în viaţă.
Tu eşti sărbătoritul.
Ar trebui să te las să mă ucizi.
Eşti mort.
Vrei şampanie?
Prefer ceva mai tare, ca să ucid microbii.
Cred că te simţi foarte singură când Chuck e atât de stresat.
Stresul i-a afectat performanţele în pat?
Sunt aici pentru că îl iubesc pe Chuck.
Nu te flata amăgindu-te că îmi va plăcea asta.
Justifică-te cum vrei.
Cred că ajunge atâta preludiu.
Mulţumesc.
Ce?
Asta e tot? Deja ai semnat contractul.
Nu poţi da înapoi acum.
Nicio grijă. Chuck va obţine hotelul.
Dar în pofida a ceea ce crezi,
prefer o femeie care vrea să facă sex cu mine.
Nu înţeleg.
Dacă nu mă vrei, de ce ai pus toate astea la cale?
I-am zis lui Chuck că te voi lua ori pe tine, ori hotelul.
A ales să mi te dea pe tine.
Nu. Ce tot spui?
- Chuck nu ştie nimic. - Serios?
Pentru că mi se pare că ştia exact ce anume vei face.
A zis că nu vei rezista să te implici
ca să-l salvezi fără ştiinţa sa.
Ai fost de faţă cât am fost eu la cumpărături.
Doar tu ai văzut rochia asta.
Şi cine crezi că m-a trimis la acel magazin?
N-aş da niciodată atâţia bani pe o rochie.
Scopul meu era să îl distrug pe Chuck.
Dar acum, că te are pe tine, trebuia să vă rup legătura.
Chuck nu mi-ar face una ca asta.
Dacă nu mă crezi, verifică-i cartea de credit.
Regret, Blair. Fii recunoscătoare că un bărbat din familia Bass
are un strop de integritate morală.
Deşi, dacă eşti interesată de nişte sex de răzbunare...
aş fi mai mult decât bucuros să-ţi fac pe plac.
Au lăsat armele,
doar pentru a-şi da seama că sunt răniţi de focul camarazilor.
Ce naiba a fost asta?
Ce vrei să spui? Jucam şi te-am ucis.
Jenny, ne petrecem timpul împreună doar ca prieteni.
Da, ştiu. Nate, pe bune, credeam că te vei bucura
că în sfârşit mă distrez şi eu.
Băieţi, am câştigat.
- Felicitări. - Mulţumesc.
- Mă bucur că s-a terminat. - Bună.
- Cum ai putut să pierzi? - Termină.
CD-uri.
Ai ajuns aşa de repede acasă?
Te rog, spune-mi că Jack minţea, că nu m-ai trăda în felul ăsta.
Eu, să te trădez?
Tu vii de la o întâlnire cu unchiul meu.
M-am dus acolo pentru tine
crezând că doar aşa îţi vei salva hotelul.
Aş fi făcut orice să te ajut.
Trebuia doar să mi-o ceri.
De ţi-aş fi cerut-o, nu ar fi mers.
Ai fi fost prea... dornică.
Atunci când Jack te-ar fi abordat,
ar fi ştiut că lucrăm împreună.
- Am făcut ce trebuia, ca să câştig. - Nu.
Nu pot lăsa sentimentele să mă coste tot ce am construit.
Chiar dacă asta înseamnă să mă pierzi pe mine?
N-am făcut decât să te iubesc.
"Cel mai rău lucru înfăptuit vreodată,"
"cel mai întunecat lucru avut vreodată."
Ai zis că vei fi lângă mine orice-ar fi.
Asta, Blair, e "orice-ar fi".
N-am crezut niciodată că fapta ta cea mai rea
va fi asupra mea.
Te-ai dus acolo de bunăvoie.
Adio, Chuck.
Îmi pare rău că te-am păcălit.
A meritat.
Serios? E cea mai frumoasă aniversare.
Încă nu s-a încheiat.
Mai trebuie să-ţi dau cadoul.
Jenny, eşti gata? Iau hainele.
Da, am terminat.
Adică, da, sunt gata de plecare.
Când bătăliile se încheie şi armele sunt lăsate deoparte,
noi strategii capătă formă.
Bună, Vanessa.
Bună.
Profesorul Romano a trimis asta mai devreme.
Nu erai aici, aşa că mesagerul mi-a lăsat-o mie.
Nu ştiam că te înscrii la Tisch.
Nu voiam să spun nimănui.
Competiţia e destul de acerbă.
Au doar câteva locuri pentru studenţii de la NYU.
- Sper să intri. - Mulţumesc.
Soldaţii decid să se apere.
Aici erai.
- Cred că ai pierdut asta. - Mulţumesc.
Cum ai ştiut în ce apartament mă aflu?
Păi...
Am început de la primul etaj şi am tot urcat.
Îţi dai seama că asta e mansardă, nu?
Sunt Eric.
Eu sunt Elliot.
Noi alianţe se formează...
Dar există şi victime.
Bine ai revenit, Chuck.
Nu eşti supărat pe mine, nu?
Doar nu credeai că Blair se va culca cu mine
şi că veţi fi bine amândoi?
Sau eşti supărat pentru că i-am spus?
Paza,
Jack Bass să fie escortat imediat afară din apartamentul meu.
Poate că i-ai spus...
- Dar vom trece peste asta. - Aşa crezi?
Nu pricepi, Chuck?
Blair te-a văzut acum aşa cum eşti.
S-a terminat.
Nu te-ar putea iubi niciodată.
Nimeni nu ar putea.
Sper că hotelul Empire e tot ce ţi-ai dorit
pentru că acum e tot ce mai ai.
În chestiuni de iubire şi de război,
orice armă face răni.
Întrebarea este
cine va supravieţui să mai lupte o zi?
X.O.X.O., "Gossip Girl."