Gossip Girl. Singura sursă
în viaţa scandaloasă a elitei din Manhattan.
Nu te pot lăsa să-ţi petreci timpul
cu cineva amestecat în afaceri cu droguri.
Toţi se vor bucura să afle că m-am despărţit de Damien.
Dacă atingi rochia asta, nu mai pui piciorul aici.
Ar trebui să-ţi deschizi propria linie de design vestimentar.
Le pot prezenta eu. O poţi face.
Nu ştiam că eşti aşa de hoaţă.
Agnes, dă-mi rochiile! Ce faci?
Mă ucide să dau deoparte aceste sentimente,
pentru că vreau doar să le spun tuturor ce fericit sunt.
Cred că ar trebui să le spui oamenilor.
Vreau să fac parte din viaţa ta, dacă mă vei lăsa.
Cineva trebuie să preia operaţiunile în hotelul meu.
Sunt alţii care ar face o treabă mai bună.
Niciunul nu e mama mea.
- Avem un hotel? - Da.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Gossip Girl Sezonul 3 Episodul 16
Se spune că haina îl face pe om, dar cine face hainele?
În Upper East Side, Eleanor Waldorf,
şi am auzit că noua ei linie vestimentară e mortală.
Deci unde mergem?
Parcă toţi veneau la un mic dejun târziu.
Primul de când te-ai mutat înapoi la Lily.
Jen, oricât de greu mi-ar veni să recunosc,
în viaţă sunt lucruri mai importante decât clătitele.
Nu te mai las încă o zi îmbufnată în apartament.
Bine, tu m-ai pedepsit.
Nu te voi putea ierta până nu voi şti că eşti bine.
De asta mergem la Eleanor.
Stai. Ce?
Vorbeam cu Serena şi ea a zis
că Eleanor organizează un soi de prezentare de modă
pentru noua ei colecţie pentru tineri.
Aşa că am sunat-o pe Eleanor şi-am întrebat dacă poţi ajuta.
Tată, ultima oară când am lucrat pentru Eleanor,
nu a ieşit prea bine. Mai ţii minte?
Mai ştiu şi că fiicei mele îi plăcea să lucreze în modă.
Măcar încearcă. Camera ta tot acolo va fi.
- Nu-i aÅŸa de rÄƒu, nu? - MulÅ£umesc, tatÄƒ.
Ne vedem acasÄƒ disearÄƒ, dupÄƒ spectacol.
Când te trezeşti în ziua unei prezentări de modă te simţi altfel.
Mirosul rochiilor cu cute foşnind prin oraş...
Nimic nu-ţi înfierbântă sângele mai mult decât moda.
Vii cu mine în centru?
Mama ar dori să te vadă la micul dejun.
Iau micul dejun cu mama mea.
Sunt aşa de mândră de tine că ai acceptat-o pe Elizabeth.
Mi-a câştigat încrederea şi eu pe a ei.
Şi pare să se descurce în vârful atotputernicului imperiu?
- Are un talent natural. - O zi perfectă îţi urez.
Nimic nu "ţipă" a lux mai mult decât propria ta armată.
Victor, totul e în ordine?
Dle Bass, trebuie să părăsiţi incinta... imediat.
Cred că ai înţeles greşit.
Poate că am numit-o pe mama deocamdată la conducere,
dar nu părăsesc hotelul.
De fapt, ordinul este al ei.
Uite cine s-a trezit din morţi.
Voiam să-ţi mulţumesc pentru oportunitatea asta.
Şi am învăţat multe de ultima oară când am lucrat împreună.
Nu te voi dezamăgi.
În pofida trecutului nostru zbuciumat,
cum i-am spus tatălui tău, cred cu putere în a doua şansă,
aşa că am angajat-o din nou pe prietena ta.
- Jenny. - Agnes?
- Bună. Ce mai faci? - Nu mai beau de 90 de zile.
Bine de tine. Haide, Jenny. Ce aştepţi?
Pregăteşte-o pe Agnes.
Îmi place să-mi văd elfii ocupaţi. Timpul trece.
- Eşti gata? Asta este. - Sunt gata. A venit clipa.
Vom intra şi le vom spune că suntem împreună.
- Exact. Nu-i mare lucru. - Hei! Sunt "porumbeii".
Bună.
- Ţi-a zis, nu-i aşa? - Îmi citeşte gândurile. Adică...
Haide. Abia aşteptai să-i spui.
În numele tuturor, cred că e minunat.
Şi acum că a sosit fericitul cuplu, hai să mâncăm.
Haide.
Am nişte veşti interesante.
Dl Conwell vine din Salt Lake City să vadă prezentarea de diseară.
Dl Conwell?
Este directorul magazinelor Conwell.
Blair, e cel mai mare comerciant din toată ţara
şi prima mea opţiune pentru noua linie pentru tineri.
Dar Barneys sau Saks... Sau Bloomingdale's?
Nu, draga mea, luxul trece prin vremuri grele.
Dl Conwell îmi poate vinde colecţia în peste 5.000 de magazine.
Magazine ca pentru Bristol Palin? (mamă adolescentă celebră).
"Hrăniţi poporul". "Mâncaţi cu poporul".
Deşi pui o problemă interesantă.
Gaşca mea uzuală de personalităţi din centru
şi de amatori de modă a la revista "Boho"
i-ar putea lăsa dlui Conwell o impresie greşită.
Trebuie să-l înconjur de americance veritabile,
genul de fete care ar face cumpărături la Conwell's.
Am avut o idee inspirată.
Desertul la Momofuku după prezentare?
Nu. Ar trebui să-ţi inviţi toate prietenele din facultate
la prezentarea de diseară.
Mamă, e prea din scurt.
Dra Blair le ţine pe fete ocupate.
Trebuie să baţi fierul cât e cald, spune ea.
Copilul loveşte burta Dorotei ca Lars din Metallica.
Am nevoie de o "gaşcă" de boboace de facultate.
Aducă 10 sau 20, nu mai mult de 30.
Spune-le ce important e pentru tine, pentru mine.
Dl Conwell trebuie să spună "da".
Dră Blair, nu ai prietene.
Nici chiar printre cele "de mâna a doua" de la NYU.
De fapt...
E cineva la NYU care mă poate ajuta.
Chuck.
Ai trimis paza să mă dea afară?
- Ascultă, eu... - Nu.
Lasă-mă pe mine. Bună dimineaţa, nepoate.
Ce caută lipitoarea asta în hotelul meu?
Hotelul tău? E al lui Elizabeth.
Eşti doar invitat care nu mai e binevenit aici.
Regret, Chuck. Trebuie să pleci.
Ce? Stai aşa. Ce naiba se petrece aici?
Nu e limpede?
Ai fost păcălit, Chucky, de la bun început.
A venit vremea să predai camera
şi trebuie pregătită pentru mine.
Staţi.
Am auzit că hotelul lui Chuck atârnă de un fir...
Şi că Jack trage toate sforile.
Vanessa, sunt foarte bucuroasă pentru voi.
Mulţumesc. A fost grozav.
A fost uşor să fiu cu Dan,
să ştiu pe cineva de-o viaţă, ca tu şi Nate.
Da, evident că are avantaje.
Când cunoşti pe cineva de atâta timp,
te simţi mai în largul tău.
Pe Nate şi pe mine nu ne deranjează să încercăm lucruri noi.
Nu în sensul acela.
La păstrarea vie a romantismului şi a misterului.
Nu vreţi să alunecaţi în rutină.
- Sigur că tu şi Dan... - Da, mereu încercăm lucruri noi.
De vreme ce nu vă mai feriţi,
- ce planuri aveţi diseară? - Veniţi la prezentarea lui Eleanor.
De fapt, noi... Vom lua cina în apartament.
- Vanessa a pregătit... - Cină privată? Sună romantic.
Nu. Nu e deloc aşa. Nu e aşa.
Ne uităm la filme, mâncăm nişte noodles.
E un soi de tradiţie de sâmbătă.
Agnes, poţi lăsa braţele în jos?
Ambele braţe.
Agnes, îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat.
Nu trebuia să acţionez fără ştiinţa ta
şi să încerc să te elimin din realizarea colecţiei.
Oricum voiam să renunţ. Rochiile erau oribile.
Agnes, încerc să-mi cer scuze.
Ai avut încredere în mine şi eu te-am trădat.
M-am înşelat. Îmi pare rău.
Îmi pare rău că ţi-am ars rochiile.
- Adevărul e că erau minunate. - Ţi-a trecut?
Mi-a fost dor de tine, ticăloaso.
- Ce este? - Nimic.
Păi...
Adevărul e că mă vedeam cu un tip pe nume Damien
şi făcea multe chestii, printre care şi trafic de droguri.
Omul potrivit. Grozav. Ce s-a întâmplat?
Când nu am vrut să... fac chestia aia cu el, a fugit.
Acum îmi dă mesaje pentru pastilele lui tâmpite.
Draga mea, nu-l poţi lăsa să te trateze aşa.
Ştiu, dar nu contează. Întoarce-te.
Hei, Damien?
Sunt Agnes, prietena lui Jenny. Ce faci?
Da, voia să te sun ca să aranjeze un schimb.
Ne gândeam că la prezentarea de modă de la Waldorf?
- Îmi place. Pupic. - Agnes.
Ce? Linişteşte-te. Asta e răzbunarea ta, bine?
Va veni diseară. Îi vei flutura punguţa în faţă
şi apoi o vei arunca la toaletă.
Nimeni nu va avea de suferit şi-i vei arăta cine e şeful.
Trebuie să-ţi recâştigi mândria.
Bine. Recunosc că e un plan chiar strălucit.
Suntem nişte ticăloase.
Vreau să pregătesc ceva special diseară, pentru Dan.
Vanessa, îmi pare rău. Sper că nu te-am făcut să te simţi...
Nu, deloc. Aveai dreptate. Noodles şi filme?
Nu vreau să fie a nu ştiu câta cină
cu aceeaşi fată pe care o ştie de-o viaţă.
Trei cuvinte: "Jocuri pe roluri."
Nu e o idee prea rea.
De ce nu organizaţi o întâlnire inspirată de filmul lui preferat?
Nu s-ar aştepta la asta.
Ne vedem în apartament la ora 18:00?
- Poate la 18:30? - Bine.
- Doamne. - Ce s-a întâmplat?
Trebuie să-l găsim pe Chuck.
Nu-ţi place deloc.
Uitasem cât de talentată eşti.
Vreau să închei cu asta. Şi după terminarea spectacolului,
trebuie să vorbim despre cum să-ţi asigurăm
un post permanent la Waldorf Designs.
Da. Eleanor, mulţumesc mult.
Da.
"Bunătăţile" erau în comoda ta, cum ai spus.
- Le-am ascuns. - Vulturul a aterizat.
Mulţumesc, Kali.
Îmi pare rău, Agnes...
Nu cred că vreau să merg până la capăt cu asta.
E prima oară după săptămâni întregi
când am reuşit să nu mă gândesc la Damien
şi prima oară după şi mai mult timp când mă simt fericită.
Nu ştiu, chiar uitasem cât îmi place asta
şi nu vreau să fac nimic ca să stric asta, ştii?
Îi voi trimite mesaj lui Damien
- să-i spun că le-am uitat, bine? - Nu-i nimic.
Încercam doar să ajut o veche prietenă.
Chuck? Eşti bine?
Ce se întâmplă?
Se pare că am fost pioni în intriga lui Jack Bass.
Întoarcerea mamei mele, procesul...
au făcut parte dintr-o stratagemă elaborată
de a mă face să-i cedez hotelul lui Elizabeth.
Trebuie să-i admiri şiretenia.
Ai vorbit cu avocaţii? Trebuie să existe o cale.
Se pare că avocatul meu era implicat.
Un proces pentru a redobândi controlul ar dura luni întregi.
Timp în care Jack ar falimenta hotelul,
făcându-l o pradă uşoară pentru vulturii aduşi de el.
Singura mea speranţă e să vorbesc doar cu Elizabeth,
să o conving să-mi dea înapoi hotelul.
Ce te face să crezi că va fi de acord?
Nu e ideea ei. Jack o are cu ceva la mână.
Trebuie doar să aflu cu ce. Te sun eu.
Şi în tot acest timp am crezut
că Chuck a moştenit latura sa întunecată de la tatăl lui.
- Poate că mama lui e cea malefică. - Dacă e chiar mama lui.
Povestea pe care mi-a spus-o... De unde ştim că e adevărată?
Chuck a făcut un test de ADN cu omul lui din poliţie.
Da, ştiu, dar probabil a fost trimis la un laborator.
L-aş crede în stare pe Jack Bass să-l falsifice.
Oricare ar fi adevărul, Chuck nu-i pregătit să-l audă.
Între timp, trebuie să mă pregătesc de o prezentare de modă.
Are loc în două ore şi vin 30 de prietene.
Ce? Care prietene?
- Mă scuzaţi, dră Brandeis? - Vă pot ajuta?
Sunt Dorota. Dra Blair ar dori să ştie
ce program aveţi şi dacă aveţi prietene... Vreo 30?
30?
Jenny, mă ajuţi să duc umeraşele jos?
Nicio grijă. Am eu grijă de lucrurile tale.
Mulţumesc.
Ai grijă, J. Prezentarea începe
şi se pare că linia vestimentară a lui Eleanor
va da un nou înţeles modei de lux.
Uşor ca "bună-ziua".
Helen, mulţumesc mult că ai venit.
Storey, eşti adorabilă.
B., ştiu ce-a zis Chuck, dar nu ar trebui...
Să nu facem nimic.
Spune că vrea să se ocupe singur. Îl lăsăm în pace.
Nu crezi că pe mine mă ucide?
- Doamne. Brandeis e aici. - În sfârşit.
- Serena. - Brandeis.
Ce face congresmenul Wade?
- Are rezultate bune. - Iată obiectivul tău.
Tipul care vorbeşte cu mama. Ed Conwell.
Şi amintiţi-vă, sunteţi prietenele mele de la NYU.
Am înţeles, Blair.
Nu ne apropiem de oamenii de afaceri.
Ce? Mama mi-a zis că vrea să aduc fete americane veritabile.
Şi ai angajat escorte?
B., nu puteai să-i spui mamei tale că n-ai prietene la NYU?
Prostituatele tot oameni sunt
şi au multe venituri de cheltuit.
- Cine eşti? - Bună seara, Daniel.
Ţi-e foame?
Asta e exact ca în...
"Rear window". Ştiu.
Haideţi, oameni buni.
Trish, fetele arată grozav. Sunt pregătite?
Începem în cinci minute. Agnes, de unde ai asta?
Ce? Doar nu vei face nimic cu asta.
- E doar o mică petrecere. - Şi cele 90 de zile?
Trebuie ca oamenii ca Waldorf
să creadă că fac terapie ca să fiu angajată.
Nu voi risca să distrugi întreaga prezentare.
Ce vei face?
Te vei duce la Eleanor ca să-i spui
că traficantul de droguri te-a părăsit că eşti virgină
şi că acum restul modelelor sunt drogate cu marfa lui?
Îi voi spune lui Eleanor exact ce s-a întâmplat.
Asta e a doua şansă a mea.
Şi poate că tu nu vrei să-ţi schimbi viaţa,
dar eu cu siguranţă vreau să mi-o schimb pe a mea.
Eleanor, trebuie să-ţi spun ceva.
Nu. Nu acum, Jenny. Va începe prezentarea.
- Haide. Adună fetele. - Dar, Eleanor, eu...
Doamne, să pui manechinele să facă ceva
e ca şi cum ai mâna o trupă de pisici!
Da. Dar eu chiar trebuie...
Jenny, du-te.
Cred că micuţa J. trebuie să spună "noapte bună".
Parcă voiai să aştepţi până după petrecere.
Nu. Să o culcăm mai devreme.
Credeam că sunt dusă la Empire.
Elias şi alţi câţiva angajaţi îmi sunt încă loiali.
Nu ştiu cât ţi-a promis unchiul,
dar dublez oferta dacă îmi înapoiezi hotelul.
Chuck, n-a fost vorba nicio clipă despre bani.
Cu ce te are Jack la mână?
- Trebuie să ai un interes. - Îl iubesc.
Ştiu că îţi vine greu să înţelegi...
Jack e incapabil de iubire. Se foloseşte de tine.
Îmi fură hotelul şi apoi te va părăsi.
Ştiu că nu e perfect, dar mă înţelege.
Nu mă judecă.
În sufletul lui e un om bun şi iubitor.
Ce fel de om iubitor te-ar convinge să-mi faci asta?
Când am început jocul, mi-am spus în sinea mea...
că eşti doar un străin.
Dar nu ştiam cât de mult voi ajunge să ţin la tine.
Atunci ajută-mă.
Înapoiază-mi hotelul.
- Nu pot. Îmi pare rău. - Îţi pare rău? Asta e tot?
Am nevoie de Jack. Şi cred că şi el are nevoie de mine.
- Mă iubeşte. - Dacă tu crezi asta...
Atunci meriţi orice va urma.
Nu mi-am dat seama că Blair are atâtea prietene la NYU.
Da. Deşi, la 300$ ora, nu sunt prea ieftine.
E Chuck. Alo.
- Nu am convins-o pe Elizabeth. - Ce s-a întâmplat?
Crede că îl iubeşte pe Jack. S-a terminat.
Hotelul s-a dus.
Nu ştiu. Tu ce zici, Brandeis?
- Vreo cinci minute? - Da. Cinci minute. Poate că nu.
Îl poţi aduce pe Jack la prezentarea lui Eleanor?
- Deci? - A fost grozav.
Nu sunt un tip egoist.
Chestiile alea verzi şi micuţe...
Dar vinul... Vinul a fost minunat.
Montrachet, ca acela...
Cumpărat de Grace Kelly pentru Jimmy Stewart.
Aşa este.
Dar o parte din tine îşi doreşte să fi băut Ramen.
Nu. Ce? Nu, nu.
Serios, Vanessa, a fost... uimitor.
De fapt, am şi eu o mică surpriză.
Liga studenţilor organizează un maraton de Mizoguchi diseară.
Sună foarte bine, dar mă gândeam să mergem
în altă parte în seara asta, să ieşim din rutină.
Din rutină? Abia am început să ieşim împreună.
Ce facem acum din ce nu făceam când eram prieteni?
- Vorbeşti serios? - Evident, în afară de asta.
Deci despre asta era vorba în chestia cu "Bună seara, Daniel"?
Încercam să strecor puţin mister în relaţia noastră...
Dar dacă preferi să facem ca de obicei...
Nu, îmi pare rău.
Voiam să-mi iau chitara.
De ce nu rămâi? Am făcut şi desert.
Nu. Asta e clar o întâlnire.
Nu vreţi să fie ca în orice altă seară când ieşim toţi trei.
Serios? Pentru că pare să fie exact ce vrea Dan.
- Ce se întâmplă? - Nu sunt sigur.
Nu-ţi place colecţia? Toţi arată bine cu hainele alea,
chiar şi cumpărătorii din magazinele tale.
Hainele vorbesc de la sine,
dar, din păcate, în magazinele noastre nu se va vinde niciodată
colecţia mamei tale dacă genul ăsta de clientelă
va fi atrasă de Conwell's.
Ce? Atrage tot felul de oameni. Toţi sunt aici.
Da, văd asta.
Se pare că... şi prostituatele.
Jenny.
Eleanor voia să te felicite pentru o prezentare minunată
şi să-mi mulţumească pentru munca depusă.
Mulţumesc.
Anul trecut m-a felicitat personal ţinând un toast.
Păi, o meriţi.
Am auzit că prezentarea lui Eleanor a fost un succes.
I-ai pus una sau două?
Trei.
Cred că-i o noapte demnă de amintit... dacă poţi.
Ce este, J? Ţi s-a urcat şampania la cap?
Aţi pus ceva în băutura mea?
De când te-am văzut la Eleanor,
m-am gândit doar cum să mă răzbun pentru anul trecut.
Apoi mi-au picat în poală "delicateţurile" lui Damien.
Credeai că voi sta toată ziua
să o văd pe Eleanor cum te pupă-n fund?
Voiam să am şi eu propria mea linei vestimentară.
Lucrurile trebuiau să se schimbe.
Apoi a trebuit să faci tu cum te-a tăiat capul.
Asta e în cinstea ta, J. Noroc.
Nate, am auzit că nepotul meu e gata să fugă spre unchiul său.
- Unde este? - Poţi aştepta lângă bar.
Acum Jack trebuie să fie el însuşi.
Vanessa, e fantastic. Nu ştiam că ai făcut tartă cu fructe.
Am luat reţeta de pe Internet.
Ţi-ai aranjat altfel părul?
Scuzaţi-mă.
Fiule, trebuie să-ţi spun că întâlnirea e un dezastru.
Ce se întâmplă?
I s-a năzărit că am intrat în rutină
şi încearcă să ne salveze de ea.
- Rutină? Abia v-aţi cuplat. - Da, ştiu.
Voi doi trebuie doar să discutaţi.
Ea e Vanessa. Tu eşti Dan. Sunteţi cei mai buni prieteni.
- Tocmai a plecat? - Târfă şi jumătate ce eşti!
Nu puteai să ţi-o ţii în pantaloni?
Conwell voia să cumpere colecţia pentru tineri a mamei până ce tu...
Blair, nu m-am dat la dl Conwell.
Atunci de unde ştie... că eşti prostituată?
Nu ştie. Îl cunoaşte pe Julian.
De fapt, ar trebui să se vadă cu el diseară.
Julian şi Conwell petrec de fiecare dată când vine în oraş.
Îmi pare rău, Blair.
Nu ştiam că în seara asta vor fi clienţi pe aici.
- A fost o surpriză. - Sunt sigură.
Brandeis, scuze. Mă întorc imediat.
Dle Conwell, o clipă!
Prietenul dv. "special", Julian,
voia să ştiţi că va întârzia puţin în această seară.
- Blair, am familie. - Şi eu, dle Conwell.
Şi când îţi iubeşti familia, ca noi doi,
nu vrei să-i vezi pe membrii săi răniţi sau dezamăgiţi.
Poftim?
Vreţi să mai priviţi o dată linia vestimentară a mamei mele?
Sigur că puteţi.
Îl fotografiem pe Jack cu câteva prostituate
şi apoi el îi va arăta pozele lui Elizabeth?
Da, apoi ea îi va înapoia hotelul lui Chuck.
Bine. Ai o singură şansă.
- Bună seara. - Serena. Nate.
Ele sunt Jessica şi Bethany.
Speraţi să mă prindeţi într-o poziţie compromiţătoare?
E un truc de liceeni, nu credeţi?
Lăsaţi comploturile pe seama experţilor.
Bethany, ce spuneai despre energia durabilă?
- Îl voi suna pe Chuck. - O voi găsi pe Blair.
Staţi. Micuţa asta încă nu pleacă acasă.
Vom vedea dacă putem să o culcăm pe undeva.
Adunaţi-vă, căţelelor.
Văzută. Micuţa J. leşinând în taxi.
Jenny? Hei! Jenny!
Se pare că cineva ar trebui să cheme "poliţia modei".
Aici e petrecerea burlacilor?
- Da. Vă alăturaţi nouă? - Eu? Nu.
Dar prietena mea e gata să petreacă.
Aveţi grijă să se distreze.
Mersi, Amy.
Este prima mea recenzie pentru "Teen Vogue".
- Sunt foarte încântată. - Mamă!
- Veşti bune. - Eleanor.
Dle Conwell.
Voiam să-ţi spun că magazinele Conwell ar fi onorate
să fie distribuitoarele tale exclusive.
Sunt nişte veşti minunate, nu-i aşa, Blair?
- Felicitări. - Da.
Desigur, vrem să facem câteva schimbări...
La croială, la decolteuri... Înţelegeţi.
Cu siguranţă vom discuta. Asta e tot?
Şi am dori să-i schimbăm numele.
"Eleanor Waldorf" sună cam pretenţios şi "a la New York".
Scuzaţi-mă.
În ultimii 28 de ani, fiecare haină pe care am cusut-o
a purtat numele "Eleanor Waldorf."
- Hainele mele sunt eu. - Magazinul meu sunt eu.
Manhattan este o insulă... în multe privinţe.
Ceea ce merge pentru dv. şi lucrurile dv.
nu mi se aplică neapărat şi mie.
Dle Conwell, cred că uitaţi ceva sau pe cineva.
Blair. Vreau să vă mulţumesc pentru timpul acordat,
dar nu cred că voi face afaceri cu Conwell.
Zbor plăcut către Salt Lake.
Mamă, ce faci? Puteam face afacerea.
Nu. A fost idee prostească de la început.
Nu ştiu ce era în mintea mea.
Aş prefera să pierd afacerea decât să mă pierd pe mine însămi.
Nu ascunde niciodată cine eşti. Îţi aduci aminte?
Toţi cei la NYU mă urăsc.
- Ce? - Am sclave, desigur, dar...
Nici nu-şi merită numele.
Nu, nu înţeleg.
Cum rămâne cu toate prietenele tale din şcoală?
Sunt prietenele oricui... pentru o noapte.
M-am temut să-ţi spun despre NYU
pentru că nu voiam să fii dezamăgită de mine.
Am făcut tot ce-am putut să mă integrez,
dar urăsc locul acela.
Fetiţa mea.
Unul din lucrurile care fac femeile Waldorf aşa de speciale
este că nu ne integrăm oriunde.
Dar eu simt că nu mă integrez nicăieri.
Pentru că încă n-ai găsit locul potrivit. O vei face.
Bine, încă un rând şi o ştergem de aici.
Poate ar trebui să rămân, să am grijă de blondă.
Îi vom spune barmanului să-i cheme un taxi.
Bine. Mai întâi, shot-urile!
- Bună. Unde eşti? Te sun de... - Nate?
Nu ştiu unde sunt. Mi-e rău.
Bine, Jenny, stai puţin.
Ascultă, stai cuminte. Bine? Vin să te iau.
Grăbeşte-te, te rog.
Putem vorbi?
Ce s-a întâmplat în seara asta?
Nu te îngrijorează că facem aceleaşi lucruri
ca atunci când eram doar prieteni?
Mergem la film, jucăm scrabble cu Rufus,
mergem în cafenele şi facem mişto de oameni.
- Suntem exact la fel. - Da, doar că...
Da, ştiu. Facem sex. Dar voiam să fac ceva
care să spun că suntem mai mult decât prieteni cu "beneficii".
Nu, voiam să spun că nu este deloc la fel.
Şi dacă îmi dai o şansă,
vreau să te scot la cea mai romantică a doua întâlnire
pe care ai avut-o vreodată.
Unde?
Asta e o surpriză.
Sper că nu m-ai adus aici
ca să te lauzi cu loialitatea prietenului tău.
Chuck, te-am sunat pentru că...
După-amiază nu am avut curajul să îţi spun...
că i-am cedat hotelul lui Jack.
Când te-am văzut mi-am dat seama ce am făcut
aşa că i-am spus că are de ales.
- Eu sau hotelul. - Şi ce-a spus unchiul?
Zborul meu spre Zurich pleacă la ora 10:00.
Voiam să-mi iau rămas-bun.
Îmi pare rău. Am încercat.
Rămâi.
Nu pentru Jack sau pentru hotel.
Rămâi pentru mine.
Mi-am pierdut deja mama o dată.
Chuck...
Nu sunt mama ta.
Nu ştiu dacă mama ta adevărată este în viaţă sau nu,
dar sunt sigură că te-a iubit foarte mult
şi că nu este deloc ca mine.
Ai dreptate.
Pentru că mama mea nu ar fi putut să-mi facă ce-ai făcut tu.
Andy ar face bine să-i cheme gagicii un taxi.
- Fata pare să aibă vreo 12 ani. - Unde este?
Vrei să plecăm de aici? Stau aproape. Haide.
- Unde e Nate? - Nate e prietenul tău?
Nu. Pentru că nu trebuia să te fi părăsit.
- Nu, eu nu... - Jenny.
- Cine naiba eşti tu? - Las-o în pace.
- O ajutam. - Sigur că da.
Se pare că încă nu a murit cavalerismul.
Din fericire pentru demoazelă în rochie,
unele lucruri nu se demodează niciodată.
- Cum te simţi? - Mai calmă. Cum arăt?
Nu vreau ca tata să-şi facă griji.
Da, te dai extenuată, nu?
Bună. Cum a fost prezentarea?
Credeam că te vei întoarce mai repede.
Da. Scuze că am întârziat. Prezentarea a fost grozavă.
Da, nu erau taxiuri, aşa că mi-am zis că o conduc pe jos.
Da. Sunt aşa de obosită. O să mă culc.
Dar mulţumesc, tată. Te iubesc.
- Mulţumesc că ai adus-o acasă. - Da.
Noapte bună.
În sfârşit i-am spus mamei despre NYU.
B., sunt mândră de tine că i-ai spus adevărul mamei tale.
De ce? La ce e bun adevărul?
Mama nu mă poate ajuta să-mi fac prieteni.
Scuză-mă. Nu eşti Blair Waldorf?
- Da. - Scuze că te deranjez.
Dar suntem boboace la Columbia şi, ei bine...
Credeam că ai murit.
Nu am mai citit de mult despre tine în "Gossip Girl".
Ce? Citiţi "Gossip Girl"?
Normal. Oricine de la Columbia o face.
Îmi plac Laboutin-ii tăi.
Dar... Funda e spre dreapta.
Mulţumesc. Pa.
S., ce ştii despre Columbia?
Ţi-ai uitat geanta.
- Eşti bine? - Ce am păţit?
Nu ai păţit nimic. Despre ce vorbeşti?
Cum am ajuns aici?
Jenny, uită-te la mine.
Lucrurile... nu au fost uşoare nici pentru mine.
Acum...
sunt cu Serena şi sunt fericit.
Lucrurile se vor schimba şi pentru tine.
Da.
Dar dacă te înşeli, Nate? Dacă tot ce...
E Eleanor.
"Bună treabă azi. Eşti angajată. Mâine luăm prânzul".
- "Bine". Dumnezeule. - Vezi?
Şi sper să înveţi ceva din asta.
- Mai ales că am mereu dreptate. - Da. Bine.
Doamne, Nate, mulţumesc pentru seara asta.
- Da. Mulţumesc. - Cu plăcere.
Gustă "bryndza". Haide, schimbă.
Varza vine pe locul doi în topul preferinţelor mele.
Deci asta era marea ta întâlnire romantică?
Să comandăm "pierogi" în cameră?
Spune-mi că nu te distrezi.
Ba da, dar nu e o întâlnire. Mereu facem asta.
Ştiu, doar că acum putem face asta.
Şi asta înseamnă să fim "prieteni cu beneficii".
Nu. Deoarece pentru mine "beneficiul" este că deşi...
facem acelaşi lucruri ca pe vremuri, mâncăm "pierogi"
şi vedem "Ugetsu" a şasea oară...
L-am văzut doar de patru ori.
Ei bine, acum...
pot să le fac cu tine că iubită a mea,
de aceea să mă aflu aici, cu tine,
este cea mai romantică întâlnire la care mă puteam gândi.
Humphrey, tocmai ai mai câştigat câteva "beneficii" în plus.
Dacă haina îl face pe om,
ai face bine să te costumezi pentru rolul pe care îl vrei.
Câteva doamne norocoase nu au cum să dea greş.
Arată perfect şi au accesoriile potrivite.
Dar majoritatea fetelor se satură de aceeaşi imagine
şi ar face cam orice
ca să poarte la braţ "articolul" cel nou şi sexy.
Şi mai sunt aceia lipsiţi de viziune proprie,
hoţi ai modei, care ţi-ar şterpeli şi cămaşa de pe tine.
- Te-ai răzgândit? - Speram să te răzgândeşti tu.
Poate că trebuie să vezi priveliştea de sus.
- Oamenii seamănă cu furnicile. - Cum de te-am iubit vreodată?
Bună întrebare.
Dar dacă iubirea nu te tentează, atunci banii?
Plec.
- Şi nu vreau nimic. - Unde te vei duce?
Ţi-ai distrus relaţia cu fiul tău.
Pe cine mai ai în afară de mine?
I-am spus lui Chuck că nu sunt mama lui
şi că merită pe cineva mai bun decât mine.
Te avertizez.
Pleci fix când lucrurile vor deveni amuzante.
O iau de la capăt.
Voi încerca să fiu acea persoană pe care o uitasem.
Şi aminteşte-ţi, aparenţele sunt înşelătoare.
Să mergem.
Chuck. Eşti bine? Ce s-a întâmplat?
- Elizabeth? - E moartă pentru mine.
- A plecat. - Şi hotelul?
- E pierdut. - Chuck...
Ce-i? Îţi pare rău?
Să nu-ţi fie. Eu nu regret.
Am ajuns până aici fără mama mea.
Nu voi da acum înapoi.
Dacă Jack vrea război, atunci asta îi vom da.
Dar orice ai purta, îmbracă-te "mortal".
X.O.X.O., Gossip Girl.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro