Din episoadele anterioare...
Poate că avem nevoie de o vacanţă.
În Tree Hill. Vreau să mă întorc acasă.
Bună, Nathan.
Cred că sunt însărcinată. Nu ştiu cum va reacţiona Julian.
Testul a ieşit negativ. Nu eşti însărcinată.
Cum adică eşti pe drum spre camera de hotel a lui Alex?
A spus că a găsit cocaină şi crede că ar putea recidiva.
Nu înţeleg.
M-ai minţit toată noaptea.
O îndepărtezi pe Brooke, creezi probleme la serviciu,
mergi la petreceri tot timpul, iar acum iei aceste pastile.
Este foarte stresant să te integrezi în acest mediu.
Şi, pentru prima dată, îmi doresc asta.
Voi cere un contract pe patru ani. Vom accepta numai trei ani.
- Aşa se fac jocurile, Nate. - Eşti sigur că vor continua să joace?
Amice, ai încredere în mine.
Bine.
De ce te temi?
Să merg mai departe. Să am sentimente pentru cineva în acest moment.
Dar m-am săturat să mă tot tem.
Veşti importante în NBA: Charlotte Bobcats
şi-au deschis carnetul de cecuri
şi l-au achiziţionat pe Derek McDaniel într-un acord strict secret astăzi.
Veşti proaste pentru vedeta locală Nathan Scott,
care va trebui să-şi caute locul în altă echipă,
dacă se mai poate pune astfel problema.
::One Tree Hill:: Sezonul 7 Episodul 10
Traducerea şi adaptarea: Lori & Achmed90
Corectura: Lori Comentarii pe www.tvblog.ro
În Liga Naţională, ehipa Dodgers a înfrânt echipa Cardinals...
Nathan, ce se întâmplă?
- Au angajat un coordonator de joc. - Şi ce înseamnă asta?
Înseamnă că mi-am pierdut slujba.
L-au angajat pe Derek McDaniel.
Este un jucător talentat,
joacă pe poziţia mea şi costă o grămadă de bani.
Există un plafon salarial.
Fiecare echipă poate cheltui doar o anumită sumă.
Reporterul acela a spus că echipa a atins maximul salarial.
- Asta înseamnă... - Au terminat.
Au ales deja. Au angajat un coordonator de joc
ÅŸi nu sunt eu acela.
- Trebuie să vorbesc cu Clay. - Nathan, Clay poate rezolva asta?
Nu.
De cinci minute încoace,
nu mai sunt un Bobcats.
I-am spus lui Clay să se asigure că încheie contractul cu mine
şi mi-a spus că aşa va face.
Acum, vreau să se uite în ochii mei
şi să-mi spună de ce m-a minţit.
M-ai minţit!
Julian, aşteaptă. Era plin cu cocaină. Jur.
Haide, Alex, erai singură şi voiai să vin aici,
aşa că ai inventat o minciună despre un flacon cu cocaină
despre care ştiai că este gol.
Nu este adevărat. Nu te-aş minţi.
Da, de parcă trecutul tău ca fată sinceră e atât de impecabil.
Nu merit să-mi spui asta.
Atunci unde este?
Spune-mi că presupusa cocaină s-a evaporat ca prin minune
şi-mi retrag cuvintele.
Până atunci, nu mă mai suna deloc.
Nu putem alege cum să fim.
Suntem mincinoşi.
Suntem hoţi.
Suntem drogaţi.
Luăm fericirea ca pe un lucru sigur, până când ne rănim pe noi înşine
sau pe cineva din jurul nostru.
Brooke, eşti trează?
Poţi deschide uşa, te rog?
Îmi pare rău.
Purtăm ranchiună.
Şi, în faţa propriilor greşeli, ne reinventăm trecutul.
Ne reinventăm pe noi înşine
sau cel puţin încercăm.
Suntem orgolioşi şi depravaţi
şi avem incredibil de multe defecte.
Şi, în cele din urmă,
defectele noastre ne ajung din urmă.
- Nate, ce este? - Trebuie să vorbim.
- Ce problemă ai? - Ce problemă am?
Problema este că n-am o slujbă.
Totul o să fie bine. Am făcut o contraofertă.
- Şi? - Şi aşteptăm un răspuns.
Nu mai e nevoie să aşteptăm. Au semnat cu Derek McDaniel.
Nu, nu este posibil. Ar atinge maximul salarial.
Au atins maximul salarial!
Aia era echipa mea, Clay! Am construit ceva împreună!
Stai puţin. De unde ai auzit asta?
Pentru numele lui Dumnezeu, a dat la ştirile sportive, Clay!
Eşti agentul meu! Ce dracului ai păzit?
Iubitule, unde-i berea pe care mi-ai promis-o?
Nu. Îmi retrag cuvintele.
- Ai fost agentul meu. - Nu, Nate, poţi aştepta puţin?
Ştiai cât de important era pentru familia mea
să joc aproape de casă.
Ştiu.
- Atunci de ce n-ai încheiat contractul? - Credeam că mai putem negocia.
Grozav!
Te-am rugat să faci doar două lucruri: să te asiguri că voi juca pentru Bobcats
şi să stai departe de Quinn.
Eşti concediat. Bucură-te de întâlnire.
Poftim? Nate!
Ken, mi-ai spus că nu mai căutaţi un alt coordonator de joc.
Mi-ai spus că negociem cu Nathan
şi că veţi achiziţiona un pivot cu restul banilor.
Bineînţeles că Derek McDaniel e un jucător extraordinar,
însă eram în plină negociere.
Aşadar, presupun că oferta contractului pe doi ani...
S-a atins maximul salarial, corect.
Şi mie îmi pare rău.
Apreciez că mi-ai răspuns la ora asta târzie.
Negocierile presupun anumite riscuri.
Îţi asumi posibilitatea de nereuşită. Am făcut ce am crezut de cuviinţă.
Sigur că da.
Am făcut o greşeală.
Te pot ajuta cu ceva?
Nu.
Dar îţi mulţumesc.
De fapt, ar trebui să-i sun pe şefii mei
să văd ce pot aranja pentru Nathan cu altă echipă din NBA.
Probabil este mai bine să pleci.
Da.
Numai că... te-am târât cu mine la centrul acela de plasament
şi în noaptea asta am fost aici...
Nu este vina ta.
Îmi pare foarte rău.
Nu este vina ta. Vino-ncoace.
- Dacă te pot ajuta cu ceva... - N-ai cu ce să mă ajuţi.
Dar îţi mulţumesc.
Te sun eu.
Trebuie să-l suni pe Nathan şi să vorbeşti cu el.
Ştii că ţine la tine.
Da.
Antwon, este 3 dimineaţa.
Ştiu, iubito. Voiam să văd dacă nu cumva m-a sunat Julian.
A spus că-mi va pune o vorbă bună pentru postul de coordonator sportiv.
Ştiu ce a spus şi sunt sigură că se va ţine de cuvânt,
dar nimeni nu sună la 3 dimineaţa.
- Ar putea să sune. - Ba nu. Nu-i nimeni treaz la ora asta.
Cineva este.
- Millie? - Bună.
- Ce se întâmplă? - Îmi strâng hainele pentru grase.
La 3 dimineaţa?
Nu aveam somn.
Ai nevoie de puţină companie?
Nu, nu-i nimic. Du-te să dormi. Mă bag în pat după ce termin.
Millie, te simţi bine?
Mă simt mai bine ca niciodată.
Bună. De ce nu dormi?
- Sunt îngrijorată. Tu? - Am fost acasă la Clay.
Da, ştiu.
- Ştiai că Nathan l-a concediat? - Da.
Da, dar este nedrept, Haley.
Nu-mi spune mie ce este nedrept. De fapt, nu-mi mai vorbi deloc.
Mă vei concedia şi tu pe mine pentru că am fost la Clay?
Îţi pare rău pentru Clay?
- Sigur că-mi pare. - Foarte bine.
În mare parte este şi vina ta că a fost concediat şi ştii asta.
De ce nu te culci cu asta în gând?
Cum ai dormit?
Nu prea bine.
Bine.
Îmi pare rău. Credeam că Alex are probleme şi am încercat s-o ajut.
Este bine acum?
- Este bine. - Îmi închipui.
Brooke, ai fi reacţionat la fel dacă te-ar fi sunat pe tine.
Da, dar nu m-a sunat pe mine. L-a sunat pe iubitul ei.
Adică, pe iubitul meu.
Ascultă-mă, ştiu că trebuia să ne petrecem noaptea împreună,
dar putem face asta diseară.
Sau în oricare altă seară. Nu te supăra.
Nu sunt supărată din cauza asta.
- Ba da, eşti. - Nu din cauza asta.
- Atunci din ce cauză? - Am crezut că sunt însărcinată.
Poftim?
Dar nu sunt. Te poţi bucura.
Aş fi fost fericit dacă erai şi tu.
Dacă eram.
Nu-mi spune asta!
Ţi-ai dat seama aseară.
Sunt atât de prost. Vino-ncoace.
Îmi pare rău. Am stricat totul.
Eşti supărată?
Puţin.
Totul o să fie bine.
Mai am nevoie de haine. Ale mele îmi sunt prea largi.
Ai auzit vreodată de un loc numit "magazin"?
Acolo se vând haine.
Partea cu vândutul e problema. Stau cam prost cu banii acum.
Bine. Atunci ar trebui să-l suni pe agentul meu, aşa cum ţi-am spus.
Totuşi, cum ai intrat?
Am cheia de la camera ta dintotdeauna, îţi aminteşti?
Acum înţeleg de ce nu mai am nimic în dulap.
- Te-ai trezit devreme. - N-am dormit deloc.
Adică, n-am putut să dorm.
M-am apucat să-mi sortez hainele şi am aruncat cam 90 la sută din ele.
Oricum majoritatea îmi făceau fundul mare.
Da.
Nate, sunt Clay.
Ascultă, ştiu că eşti supărat şi ai tot dreptul să fii,
dar poţi măcar să mă suni?
Suntem prieteni de mult timp şi...
Îmi pare rău. Sună-mă.
16 apeluri nepreluate: Clay Evans
Rachel?
- Bună, iubitule. - Bună.
Ce este?
În regulă. Am venit aseară aici pentru a-mi aduce aminte de trecut
şi mi-a venit o idee.
Pentru loteria televizată.
Facem o emisiune în direct...
... chiar de aici.
Chiar de pe coridorul în care mi-am omorât fratele?
Exact.
Unde un coleg de-al tău s-a sinucis?
Eram în clasă în ziua aceea.
Aş putea da autenticitate.
Îi putem atrage pe discriminaţi.
Iar tu vei putea în sfârşit să te împaci cu decizia pe care ai luat-o în ziua aia.
Va fi o emisiune captivantă.
Puţin cam insensibil, nu?
Nu atât de insensibil ca uciderea fratelui tău.
Gândeşte-te la asta.
- Ce este? - Ştiu cine a luat cocaina.
Alex...
Bine.
- De ce nu? Cine? - Nu pot să-ţi spun.
Perfect.
- Ştii ceva? Nu contează. - Ba contează.
- Ai spus că nu mai vrei să-mi vorbeşti. - Nu, Alex, nu contează.
Tocmai am vorbit cu tatăl meu. Mă pregăteam să te sun.
Scenariul n-a fost aprobat.
- Ce vrei să spui? Deja? - Este un scenariu bun, Alex.
Doar că mai sunt în producţie câteva scenarii cu acţiuni similare.
Dar scenariul nostru e bun. Adică, este foarte bun.
Este doar un moment inoportun.
Înseamnă că s-a terminat de tot.
Aşa dintr-o dată?
Da.
Îmi pare rău.
Ken, îmi pare rău.
Da.
Ştiam că Sacramento semnează cu McDaniel.
Mi se spusese că au încheiat înţelegerea.
Nu, n-am fost prea agresiv. I-au oferit lui Nathan un contract pe doi ani.
Am cerut unul pe patru ani, dar...
Da. I se oferise unul pe doi ani.
V-am spus că-mi pare rău, domnule.
- Nu te aştepta să-mi cer scuze. - Nu trebuia să-l concediezi.
- Sunt afaceri, Quinn. - Ba nu.
Sunt probleme personale şi ştii că aşa este.
Îţi place să locuieşti aici? În camera ta mare de oaspeţi?
Pentru că tocmai mi-am pierdut slujba, Quinn.
Sunt afaceri.
Răspunde-i.
Nu el mă sună. Este de la agenţie.
Nathan, fă ce trebuie să faci, dar nu le spune că l-ai concediat.
Trece printr-o perioadă grea şi mereu a fost alături de tine.
Gândeşte-te la asta, te rog.
Sunt Nathan.
Da.
Brooke?!
Ce cauţi aici?
Tu m-ai rugat să vin.
Nu-i adevărat.
Ei bine, n-ai fost prea explicită, dar un apel dat după miezul nopţii
fără a lăsa un mesaj este o cerere de ajutor.
Ce s-a întâmplat?
Este vorba despre Julian şi Alex, nu?
Mai mult sau mai puţin.
Este vorba despre Julian, Alex şi eu.
Despre noua colecţie şi ideea mea pentru colecţia masculină.
- Despre tot. - Unde este Millicent?
Sau şefa mea nu te mai ajută de când este unul dintre modele?
Millicent este ultima mea preocupare.
Clothes Over Bros.
Pe tine te caută. Este agentul lui Millicent.
Millicent are un agent?
Sunt oamenii ăia "Spencer şi Heidi". Este foarte ciudat.
Oare ce doreşte?
Cinci sute de mii de dolari?
- Cu atât ai plătit-o pe Alex. - Este o actriţă multipremiată.
Nu mai este.
Acum e una din cele două imagini de la Clothes Over Bros.
Stai puţin. Ai concediat-o. Am rămas numai eu.
Millie.
Tu asculţi ce-ţi iese pe gură?
Campania e un succes, Brooke. Presa o adoră.
Vreau doar ce mi se cuvine.
Ce ţi se cuvine!
Ce ţi se cuvine?
Ceea ce ţi se cuvine este că suntem prietene,
că ai început ca şi asistentă a mea
şi te-am învăţat cum să conduci compania,
că atunci când erai în New York şi te simţeai nefericită,
ţi-am spus să te întorci acasă pentru a fi cu Mouth!
Şi îţi mulţumesc pentru tot,
dar nu înţeleg ce legătură are.
Are legătură. Pentru că eşti o persoană ingrată.
Eşti un angajat ingrat.
Nu.
Sunt un model ingrat şi acest lucru costă mai mult.
E un moment nepotrivit?
Nu. Intră.
Sigur? Pentru că dacă scrii următorul cântec "Wanted dead or alive",
nu vreau să te întrerup.
Bon Jovi? Serios?
Ador cântecul ăla.
Ce facem?
Trebuie să câştig discul de platină pentru a putea întreţine casa?
Nu, încă nu.
M-au sunat de la agenţie de dimineaţă. Au spus numai lucruri bune, dar...
Crezi că am luat decizia corectă când l-am concediat pe Clay?
Nu ştiu. Este o întrebare grea. Pe de-o parte, este vorba de Clay.
Sunteţi prieteni de mai bine de-un an. Şi are meritul său că am ajuns până aici.
Ştiu.
Pe de altă parte, eşti şomer, eşti cu un milion de dolari mai sărac,
n-a făcut ce l-ai rugat să facă
şi acum vei juca departe de casă pentru tot sezonul următor.
Şi se întâlnea pe ascuns cu Quinn.
Sunt destul de multe.
Da.
Ai spus că te-au sunat de la agenţie. Le-ai spus că l-ai concediat?
Nu.
Quinn mi-a spus că trece printr-o perioadă grea, aşa că...
Şi Quinn trece printr-o perioadă grea.
Toţi trecem prin momente dificile.
Este vorba despre cariera ta şi ne-am sacrificat mult pentru ea.
Cred că ar trebui să te pui pe primul loc.
Trebuie să dau un telefon.
- Amice, am crezut că nu mă mai suni. - Ţi-am spus că te voi suna. De ce?
- Ai aşteptat lângă telefon? - Nu.
Bine. Compania se numeşte SportsArc.
Face o mulţime de seriale şi filme.
Vor să vorbească cu tine.
Îţi mulţumesc, amice. Mi-ai fost de mare ajutor.
Sunt în L.A. Este un grup de băieţi. Trebuie doar să-i suni şi să te prezinţi.
Eu...
Mesaj de la Alex: Trebuie să te văd.
Îţi trimit un mesaj cu numărul.
Stai puţin. Dacă sunt în Los Angeles, pot lucra de aici, la fel ca tine?
Posibil, dar va trebui să te muţi acolo pentru o perioadă, măcar la început.
Bine, atunci... Los Angeles.
Mesaj de la Alex: Te iubesc.
Eu trebuie să plec.
Îţi trimit un mesaj cu numărul. Sper ca totul să iasă bine.
- Mersi din nou. Îţi rămân dator. - Stai liniştit.
Alex?
- Bună. Ce s-a întâmplat? - Aştept un mesaj.
Bine. Păreai îngrijorată la telefon.
- Nu mai lua cocaină. - Poftim?
Eşti amuzantă, scorpie.
Nu-mi spune aşa.
Nu mai lua cocaină.
Ştii că o spun fără să te judec şi că am multă experienţă,
dar este cocaina mea.
Alex.
Dar mi-ai luat-o din dulap, împreună cu toate hainele mele,
domnişoară "N-am dormit toată noaptea şi am cheia de la camera ta".
Aşa că nu mă minţi.
Îmi pare rău.
Te-ai mai drogat înainte?
Atunci crede-mă, este timpul să te opreşti.
Aşa voi face.
Poţi?
Sigur. Voiam doar să văd cum este, dar nu simt nevoia s-o iau.
Aşa este.
Poţi ieşi cu mine şi putem să ne distrăm grozav împreună,
dar nu pot fi în preajma cocainei
şi nu pot avea prieteni care se droghează.
N-o voi face.
În regulă. Îţi promit. Nu voi mai lua.
Bine.
Vino-ncoace. Am nevoie să mă îmbrăţişezi.
De ce?
Fiindcă şi eu trebuie să renunţ la drogul meu.
- Sigur este drogată. - Nu sunt drogată.
Am băut doar trei Martini la prânz. Bine, sunt puţin ameţită.
Nu tu, beţivanco. Ci Millicent.
Se aşteaptă să-i plătesc cinci sute de mii de dolari
pentru a fi modelul acestei companii.
Nu este drogată. A fumat marijuana.
Asta am spus şi eu. Este doar influenţa lui Alex.
Scorpia aia e ca un spin în fundul meu perfect lucrat
de când a ieşit de la reabilitare şi a aterizat aici.
Las-o pe Alex în mâinile mele.
Dar, în ceea ce o priveşte pe Millicent,
campania funcţionează.
- Nu asta e ideea, mamă. - De fapt, asta e ideea.
Spun doar că putem negocia şi putem găsi o cale de mijloc.
Nici să nu aud.
Mai degrabă o concediez decât să negociez cu ea.
Înţeleg complet.
Dar nu poţi concedia pe toată lumea.
- Bună. - Bună. Sunt în camera de zi.
- De când sunt aici? - De douăzeci de minute.
- Te-am sunat imediat ce am aflat. - Mersi.
Nu voi mai repeta că deşi este un pas înapoi,
noi credem că mai putem face o înţelegere cu altă echipă.
Ce înţelegere, Ken?
Nu cred că este nici momentul şi nici locul potrivit, Clay.
Sunt sus cu Jamie.
Cu tot respectul cuvenit, eu cred că este.
Ce înţelegere vei obţine pentru Nathan, Ken?
- De fapt, noi... - Taci, Jay.
Cu ce echipe aţi vorbit?
Fiindcă de aseară am vorbit cu managerul sau cu asistentul fiecărei echipe.
Nate, cu asta se ocupă ei.
Atunci când văd răul făcut, insistă să te vadă
şi-ţi promit o mulţime de lucruri pe care nu le pot îndeplini.
De fapt, eu i-am sunat pe ei.
Clay, Nathan ne-a spus că nu mai eşti agentul lui.
Iar noi respectăm asta, având în vedere ce s-a întâmplat cu cei de la Bobcats.
Şi?
Şi cred că-i mai bine să-ţi dai demisia şi să părăseşti agenţia.
Nu pot să fac asta.
Am făcut un jurământ cuiva că nu voi renunţa niciodată
şi n-am de gând s-o fac acum.
Atunci, din nefericire, de astăzi nu mai eşti angajatul agenţiei ISC.
Nu mai ai acces nici la biroul de aici, nici la cel din Los Angeles.
Kelly îţi va trimite lucrurile personale.
Îmi pare rău, Clay.
Este în ordine, Kelly.
Şi mie îmi pare rău.
E ocupat locul ăsta?
Nu, dar este.
Apreciez ce ai făcut pentru Nathan.
Presupun că, din moment ce eşti aici, şeful tău nu prea a apreciat.
Mult noroc cu cariera.
Nu mai contează.
Indiferent ce ai făcut tu şi indiferent ce am făcut eu,
Nathan tot şi-a pierdut slujba.
De când?
De când au semnat cu Derek McDaniel.
Televiziunea e ciudată, nu-i aşa?
Poate să-ţi şteargă cu buretele toate greşelile făcute
sau le pot întoarce împotriva ta.
Televiziunea nu şterge nimic.
Tu n-ai făcut nicio greşeală.
Ţine minte asta.
Zero este în mod clar o mărime.
Bună, sunt Millie.
Vreau să-mi faci o favoare.
Ia te uită. Sora mea, Quinn, fuge din nou de acasă.
Ştii, înainte să mai spui ceva, adu-ţi aminte că pot să te bat.
Pleci acasă?
Mă duc acasă la Clay.
- Asta-i o idee proastă. - Da?
La fel este şi concedierea lui.
I-am văzut privirea lui Nathan când m-a văzut acolo.
Chiar aşa? Crezi că e vorba de tine?
Este vorba de cariera şi de afacerile lui Nathan.
Sunt afaceri, dar nu-s doar afaceri. Şi tu ştii asta, Haley.
Clay suferea, Haley. Şi l-a protejat pe Nathan.
A lăsat de-o parte durerea şi l-a pus pe Nathan pe primul loc.
Şi când a încercat să vă ofere mai mult, ceva a mers prost,
iar chestiile astea se întâmplă în afaceri.
Ceva a mers prost?
Poate că ceva a mers prost deoarece Clay a devenit nepăsător.
Vrei să spui că-i vina mea?
Deoarece Clay a devenit nepăsător şi şi-a petrecut timpul cu mine.
Ştii ceva? Bine.
Poţi să-ţi repeţi asta cât vrei.
Dar adevărul este că Nathan nu are un contract
deoarece Clay a simţit că acela nu era destul de bun.
Credea că merită mai mult decât îi ofereau ei.
Cum a îndrăznit, aşa-i?
Cum a putut să-l respecte pe Nathan atât de mult
încât să creadă că merită ceva mai bun?
Dacă ăsta-i cel mai rău lucru pe care l-a făcut vreodată,
dacă pentru asta a fost concediat,
atunci mă bucur că a terminat-o cu Nathan.
Deoarece Clay merită mai mult de atât. Şi-a dat şi sufletul pentru Nathan.
A crezut în el şi l-a iubit, dar ce a câştigat?
Te iubesc, Hales, dar greşeşti.
Acum dormi tu cu gândul la asta.
Bună.
Sunt minunate.
La fel ca tine.
Cum te simţi?
Nu prea bine.
Da, ştiu asta.
Ba nu cred că ştii.
Presupun că nu,
dar vreau să ştii un lucru.
Ştiu că am zis s-o luăm mai uşor şi să nu ne grăbim,
dar vreau să ştii că atunci când vei rămâne însărcinată,
va fi o zi minunată.
Voi fi mai mult decât de acord cu asta.
Nu vom avea parte de acea zi.
Iubito, vom avea parte.
Ba nu.
Nu mi-au spus doar că...
... nu sunt însărcinată.
Mi-au spus că nu voi fi niciodată.
Nu pot.
Nu poţi face copii? Asta ţi-au spus?
Îmi pare rău.
Brooke.
- Iubito, este în ordine. - Ba nu este.
O să fie bine.
Te iubesc atât de mult.
Dar vreau să avem copii împreună. Vreau să întemeiem o familie.
Atunci vom cere şi o a doua părere
şi o a treia.
Vom găsi cei mai buni doctori.
Dar dacă...
Te iubesc.
Numai asta contează. Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Millicent?
Un moment!
- Eşti bine? - Da, sunt bine!
Makenna este aici. Chestii de-ale modelelor.
Bine, dar am puţină nevoie la baie.
Aşteaptă!
- Tu trebuie să fii Makenna. - Da.
Pa.
- Ce se petrece Millie? - Ce?
Stai trează toată noaptea, te închizi în baie cu o străină...
- Este o prietenă. - Nu şi pentru mine.
Ce ai păţit?
Îmi pare rău!
Pastilele alea de slăbit sunt de vină. Voi lua mai puţine sau voi renunţa la ele.
- Ce-i cu asta? - Nu ştiu. Ce este aia?
- Te droghezi? - De ce-mi spui asta?
Pentru că stai în baie cu o necunoscută,
te porţi ca o nebună şi e cocaină lângă oglinda din baie.
Makenna a fost. Ea se droghează.
Jur că-i vorba doar despre ea. Am vrut s-o refuz,
dar lucrez cu ea şi am vrut să fac parte din grup.
Iei cocaină, Millie?
Nu.
Ţi-am spus că nu.
Şi m-am săturat să te simţi ameninţat de toate astea.
Parcă nu mai am libertate deloc şi m-am săturat de asta.
Şi tu trebuie să încetezi să mă mai acuzi,
să încetezi să mă judeci...
Cred că asta îţi aparţine.
Scuze.
Un vis de-o viaţă întreagă, iar tu strici totul.
- Nu ştii despre ce vorbeşti. - Chiar aşa?
- Te rog să mă luminezi. - De ce?
Ce o să faci?
O să mă împuşti?
Încă de când s-a născut Nathan, am avut o viziune pentru el, un vis.
Dă-mi drumul!
- Ce ai făcut? - Încetează!
Ţi-am mai spus că nu mai sunt agentul lui!
Asta e ziua ta norocoasă, pentru că ăsta e botezul tău.
Mai ai putere să lupţi, puştiule?
Haide! Aşa! Ripostează!
Aşa!
Crezi că este greu să fii concediat? Încearcă să mergi la închisoare!
Încearcă să vezi cum este să ai zilele numărate !
Ţi-ai ieşit din minţi!
Noua ta viaţă începe astăzi, puştiule.
Dacă valorează ceva pentru tine, vei găsi o cale să îndrepţi lucrurile.
Ţi-am mai spus! Nu mai sunt agentul lui!
Şi a cui este vina?
Viaţa încă-ţi aparţine!
Vrei să fii un agent? Poartă-te ca un agent!
Pune un costum pe tine, pentru numele lui Dumnezeu!
Stai aşa. Deci te-a atacat şi te-a târât în ocean?
A spus că mă botează
şi că dacă vreau să fiu un agent, trebuie să port un costum.
Ce?
- Nu este amuzant. - Ba este un pic amuzant.
Că un criminal a încercat să mă înece
şi apoi mi-a dat sfaturi de modă? Asta ţi se pare ţie amuzant?
- Fetei căreia îi e teamă de ocean? - Un pic.
De fapt, este un pic amuzant.
Meritam asta.
Am tratat cu aroganţă contractul lui Nathan.
Am fost arogant în general.
Nu meritai să fii concediat.
Nici să te îmbăieze un criminal şi să-ţi critice garderoba.
Mulţumesc.
- Vorbesc serios. - Cu plăcere.
Doar că mă simt teribil.
- Ştiu că Nathan nu m-a vrut aici. - Eu te vreau aici.
Am plecat din casă. M-am mutat.
Stai aici.
Nu pot. Îmi pare rău.
Este în ordine.
Ştii ceva, cred că avea dreptate în legătură cu costumul.
Am observat reprezentaţia ta ca barman cititor de gânduri,
felul în care prezici ce doresc oamenii să bea. Care e trucul?
Nu este niciun truc. Doar mă uit atent la oameni.
Bine. Ce vreau să beau?
Este uşor.
Eşti o femeie-Martini.
Deteşti vodca ieftină.
Şi-ţi place să bei Martini-ul sec.
Cu cât este mai sec, cu atât mai bine.
Şi-ţi place Martini-ul agitat
cu vigurozitate.
Sunt în căutarea unui amant, iar tu ai ajuns pe lista mea.
Bună seara, dnă Davis.
Scuză-mă. Te cunosc de undeva?
Chiar aşa? Haide!
Mi-aduc aminte. O cunoşti pe fiica mea.
Te cheamă Fetch sau Dash sau ceva de genul.
- Mă cheamă Chase. - Sigur.
Dar n-am ieşit cu fiica dvs., ci am fost iubiţi.
Da. Pentru 30 de secunde, din câte am auzit eu.
Ar trebui să o radem în cap şi să căutăm însemnul bestiei.
Eu cred că-i destul de atrăgătoare.
Bună, barmanule sexy.
Patru pahare de tequila,
fără sare, multă lămâie.
- Şi poţi ghici cum îmi place... - În general, deasupra.
Bravo. Ai ajuns pe lista mea.
- Bună. Eşti bine? - Nu, nu sunt.
Nici eu. Haide să bem.
Dar eşti trează... De ai făcut asta?
Ştii mesajul ăla pe care-l aşteptam?
Nu l-am mai primit.
- Stai cu mine în seara asta, bine? - Desigur.
Nu la asta m-am referit când am spus să preiei controlul vieţii tale.
Măcar costumul arată bine.
Se pare că unii oameni n-au deloc tărie de caracter.
Soţia mea a murit.
Brusc şi pe nedrept.
Dar ea a crezut în mine. A crezut în ceea ce voiam să fac.
Aşa că am înmormântat-o şi i-am pus piatra funerară,
după care am plecat la muncă.
Aşa că nu-mi vorbi mie de tărie de caracter şi nu-mi ţine lecţii despre zile negre,
pentru că asta nu-i nici pe departe cea mai neagră zi a mea.
Vrei să bem ceva?
Poate că sunt într-o situaţie dificilă,
dar măcar mai există o speranţă pentru mine cu Nathan.
N-aş spune acelaşi lucru pentru tine.
Bine, să mergem să ne distrăm.
Haide.
Ar trebui să chemăm un taxi.
Da, pentru că aşa conducem noi.
Să mergem.
Da, aş vrea să raportez un şofer aflat sub influenţa alcoolului.
Hei. Voiam să-mi iau rămas bun de la Jamie.
- Vei sta la Clay? - Nu, la un hotel.
Bine, ne mai vedem.
Quinn.
Toată viaţa mea te-am privit cu admiraţie.
Minunata mea soră care e un artist.
Dar acum n-o mai fac. Pari pierdută. Pari... egoistă.
Sper că se va rezolva totul pentru Nathan.
Coborâţi din maşină, vă rog.
Nu m-ai sunat înapoi.
Nu mai era nimic de spus.
În afară de asta...
Îmi pare rău.
Nu pentru că am cerut prea mult,
ci pentru că nu ţi-am oferit ceea ce ţi-ai dorit tu.
Ai fost cel mai bun client pe care l-am avut vreodată.
Îmi va lipsi să te reprezint.
Şi, mai mult decât atât,
ai fost cel mai bun prieten pe care l-am avut vreodată.
Asta-mi va lipsi şi mai mult.
Mult noroc.
Alo?
Brooke, sunt Millicent.
Îmi pare rău.
Am fost arestată şi am nevoie de ajutorul tău.
Nu pot să te ajut.
Cine era?
Nimeni.
Traducerea şi adaptarea: Lori & Achmed90
Sincronizare: DISTEL subs.ro TEAM (c) www.subs.ro
Corectura: Lori Comentarii pe www.tvblog.ro