Din episodul anterior în Om bogat, om sărac, Volumul 2:
- Bună, Kate. - Rudy.
Kate, ştiu cine l-a ucis pe Dwyer.
- Acelaşi tip care l-a ucis şi pe tatăl meu. - Falconetti ?
- Ce este ? Ce ai făcut ? - Am nevoie de 5.000 de dolari.
După trei ani de frustrare, sunt pe punctul de a obţine ce am vrut.
Această investigaţie ?
Mită şi recompense în cadrul Departamentului de Justiţie. Cred că pot să-i arunc în aer.
Un om a venit acum jumătate de oră la mine, de la comisia lui Jordache.
- Ce a vrut ? - Mi-a adus o citaţie.
Charles !
- Ce se întâmplă ? - Dl. Estep ?
Cine-i ăsta ? Şi ce naiba este asta ?
O citaţie pentru soţia dvs. Şi una pentru dvs.
Noi deţinem acum compania de înregistrări.
Suma este un aspect minor.
Adevăratul motiv pentru care tu şi Annie Adams mergeţi în Dallas,
este ca să întâlniţi nişte oameni.
Ce fel de oameni ?
Cu acel Falconetti. Ai făcut ce ţi-am spus ?
Am aranjat să-l scoată din oraş.
Maria, mi-ai scotocit prin sertar ?
Mi-ai scotocit prin sertar ?
- Anthony a plecat. - Unde a plecat ?
- Las Vegas. - O să-i transmit eu mesajul.
- Unde o să mergi ? - În vest.
Un bilet pentru Las Vegas.
- Dus-întors sau numai dus ? - Numai dus.
Traducerea si adaptarea: Virgil G.N.
OM BOGAT, OM SĂRAC. Volumul 2
Sezonul 2 (Book Two), Episodul 14 (Chapter 14)
Alo ? Da, la telefon.
Da, locotenente.
Când ?
Nici o urmă de el ?
Dar sora lui, Maria ? Nu te ajută ?
Nu, nu cred că o să o facă.
Uite ce...
locotenente, vreau să ştiu tot ce afli despre asta.
Da, o voi face. Mulţumesc pentru telefon.
- A fost despre Wes? - Nu. Îmi pare rău că te-a trezit telefonul.
- Nu trebuia să sune în camera de oaspeţi. - Nu a făcut-o.
Eşti deja gata de plecare ?
Trebuie să zbor în Virginia pentru o întâlnire cu senatorul Paxton.
- Ei bine, cum se arată ziua asta ? - Agitată.
Am vrut să spun, cum o să fie ? Însorită ? Nori ? Şanse de ploaie ?
Nu am avut timp să observ.
Presupun că nu este treaba mea,
ca să-mi spui de ce te-a supărat acel telefon.
A fost de la lt. Calvo de la poliţia din Hoboken.
Falconetti a ieşit pe cauţiune.
Există un mandat pe numele lui,
dar pentru moment, poliţia nu are nici o idee unde se află.
- Ai tu vreo idee ? - O să sun la poliţia locală,
ca să văd dacă pot să stea cu ochii pe casa mea, cât timp sunt plecat.
- Ar veni aici ? - A mai fost şi înainte în Whitby.
A tras asupra mea şi a lui Wesley.
Ar putea încerca doar să-şi atingă scopul.
Poate că ar trebui să amân întâlnirea cu Paxton.
Nu o face. Nu din cauza mea.
Kate, nu vreau să fii aici singură.
Falconetti a mai luat deja viaţa cuiva apropiat nouă.
Nu am de gând să-i mai ofer o nouă şansă.
Bine. Dacă te face să te simţi mai bine,
voi merge direct în camera mea, voi pune dulapul în uşă,
voi trage perdelele şi-mi voi petrece restul timpului ascunsă sub pat.
Falconetti nu este o glumă. Nu o să stea deoparte, doar pentru că îl lăsăm în pace.
Bine. Sună la poliţie. O să rămân în casă.
Doar că nu-mi place să mă ascund, mai ales de el.
- Ce ? - Nimic.
- Rudy... - E doar...
Mă întrebam dacă există vreo legătură între dispariţia lui Falconetti
şi plecare bruscă a lui Wesley.
Aşteaptă aici.
D-le Martinelli. Încerc să o găsesc pe Maria Falconetti.
A părăsit apartamentul şi nu a spus unde se mută. A lăsat vreo adresă ?
Dacă ar fi făcut-o, crezi că m-aş mai fi chinuit cu aceste facturi ?
Şi cu o maşină tocmai bună pentru nepotul meu, în vârstă de 9 ani ?
- Trebuie să-ţi fi spus ceva. - Ei bine...
Când nu a mai venit la muncă, am sunat la ea acasă.
Telefonul era deconectat. Acum ştii la fel de mult ca şi mine.
Încerc să-l găsesc pe fratele Mariei, Anthony.
De la el a început totul.
Mai întâi poliţiştii, apoi tu. "Unde-i fratele tău ? Când l-ai văzut ultima dată ?"
Până când a luat-o razna şi nu a mai putut să facă nici măcar o simplă adunare !
Anunţă-mă, dacă iei legătura cu ea.
Nu vreau să mai aud de ea. Şi tu eşti vinovat pentru asta.
M-ai costat un contabil bun !
Şi încă ceva. Îmi pare rău că te-am votat !
Kennedy.
Depozitează-mi geanta, vrei ? Mulţumesc,
Dă-mi cinci din alea argintii, da ?
Doriţi o băutură, domnule ?
Da. Ce spui de... Ce spui de un burbon cu gheaţă, da ? Mulţumesc.
Dă-mi o carte.
Încă una.
E prea mult.
- Poftiţi, domnule. - Mulţumesc. Cât îţi datorez ?
- Băutura e din partea casei, domnule. - Chiar aşa ?
Păi, frumos din partea lor. Mulţumesc.
- Ţine, dragă. - Mulţumesc, domnule.
Oh, domnişoară ?
Unde l-aş putea găsi pe Al Barber? Are ceva de-a face cu paza.
Biroul pazei este prin hol, pe lângă recepţie.
Pe aici ? Spune, la ce oră ieşi din serviciu ?
Îmi pare rău, domnule. Nu avem voie să ieşim cu clienţii.
Ei bine, ai noroc. Vezi tu, eu o să lucrez aici.
- Ce o să faceţi ? - O să mă ocup de management.
Şi...
Să-ţi spun eu ce. Poate că aş putea... să-ţi pun o vorbă bună, nu-i aşa ?
- Ies la două. - Ei bine, o să mă întorc.
2 dimineaţa ?
Sunt un fel de pasăre de noapte. Ne mai vedem noi.
Da ?
Adu-l aici.
Al ? Al Barber?
Unde naiba ai fost ? Avionul tău a aterizat de două ore.
Hei, uite. Sunt prima dată în Las Vegas. Am aruncat şi eu o privire prin jur.
Am primit ordin să te pun la păstrare la rece.
A-ha...
- Ei bine... cine ţi-a dat ordinul ăsta ? - Eşti nou în Vegas.
Nu pui astfel de întrebări.
Vezi tu, am... am pe cineva important care are grijă de mine.
Ştiu.
Şi, ceea ce-şi doresc cu adevărat, pentru mine, e să fiu...
să fiu gras şi fericit.
Deci, după cum îmi dau seama, treaba ta este să te ocupi ca eu să fiu mulţumit.
Înţelegi ce vreau să spun ?
Ei bine.... se pare că te-ai gândit la toate.
Păi, nu e greu când eşti ca mine...
Am fost poliţist timp de 18 ani. Am scuipat pe tipi mai mari şi mai fioroşi ca tine !
De aceea te afli aici. Ai făcut nişte prostii în Hoboken.
Ai nevoie de cineva, care să te ţină departe de tigaie.
Ei bine, eu sunt acel cineva.
Fără mine, vei fi aruncat la lupi.
Deci, primul lucru pe care trebuie să-l înveţi, e că trebuie să mă asculţi.
Târăşte-te pe aici.
Am spus să te târăşti !
Vrei să mă vezi cum mă târăsc ?
Priveşte.
Îţi place ? Da ?
Te face să te simţi mai bine ?
Da.
Numele tău e Bill Fallon.
Lucrezi aici la pază.
Nu părăseşti hotelul ăsta fără să-mi spui. Ai înţeles ?
Da, domnule.
Acum, ia-ţi o uniformă şi întoarce-te la mine.
Da, domnule.
Da, am auzit ce spui, Rudy, dar nu-mi place. Deloc.
Nu-l putem lega pe Estep fără mărturia lui Franklin.
Şi Franklin nu va veni la comisie, decât dacă-i oferim imunitate totală.
Nu am acceptat conceptul ăsta de dreptate...
să recompensez un criminal cu libertatea lui.
Nu, asta îmi stă în gât.
Şi până acum nu mi-ai spus nimic, ca să mă faci să o înghit.
- Cine plăteşte pentru chestia aia ? - M-am gândit că e o cheltuială minoră
pentru a-l ţine pe Franklin în viaţă.
- D-le senator. - John Franklin, senatorul Paxton.
- Bună, d-le senator. - Pe aici, domnilor.
Senatorul Jordache mi-a spus că ai dovezi
care-l pot lega pe Charles Estep de corupţia din Departamentul de Justiţie.
Înainte de a discuta asta, cred că sunt nişte mici detalii, pe care aş vrea să le discutăm.
Şi vrei să ne ajuţi să-l agăţăm, da ?
Vreau să mă ajuţi să-mi găsesc curajul, pentru a face un serviciu public.
Dacă ne dai informaţiile, d-le Franklin,
te pot ajuta să-ţi găseşti o slujbă, scriind comunicate de presă pentru CIA.
Pe aici.
- Să vedem ce ai. - Desigur.
O să păstrez aceste dovezi, până este rezolvată situaţia cu imunitatea.
Te poţi opri puţin, cât să vedem dacă ai ceva care să de determine să facem asta?
Aceste note adresate direct mie pentru a deschide conturi în Elveţia
pentru diferiţi membri ai Departamentului de Justiţie.
Sunt nume, date şi sume...toate cu semnătura maiestuoasă a lui Charles Estep.
Nu vin aici cu prostii.
Cu acestea, îl puteţi băga în închisoare pe Charles pentru mită.
- Ce zici de crimă ? - Ar putea fi un pic mai dificil.
Estep a forţat o grevă împotriva fabricii mele de electronice.
E corect.
Preşedintele sindicatului local, John Scott, a dispărut.
- Estep are ceva de-a face cu asta ? - El a dat ordinul.
Ce s-a întâmplat cu Scotty?
Din nefericire, se odihneşte într-un cimitir al mafiei din New York.
Poate că o să înţelegi de ce este atât de importantă pentru mine această imunitate.
De unde a luat Estep banii pentru a clădi Tricorp?
- Nu are nimic de-a face cu asta. - Au fost de la Albert Dietrich ?
Ţi-am spus şi prima dată. Nu sunt pregătit să intru în această zonă.
Înainte ca Estep să se căsătorească cu Claire West, i-a fost tutore legal.
Ai fost ofiţerul bancar care s-a ocupat de bunurile ei.
Părinţii ei au murit într-un accident. Aşa figurază în înregistrările publice.
Este o singură problemă cu asta.
Nu există nici o înregistrare despre părinţii lui Claire,
înainte de presupusa moarte în acel accident.
D-le senator, eşti pe cale să-ţi pierzi singurul martor prietenos.
Pierzi ceva din vedere. Că încă nu ai fost citat.
I-am citat pe toţi oamenii de încredere ai lui Estep, cu excepţia ta.
Cum crezi că i se va părea asta?
Poate că o să înceapă creadă că nu ai fost citat, d-le Franklin,
pentru că tu depui mărturie în mod voluntar.
Albert Dietrich.
Când o să-mi primesc citarea.
Pur şi simplu, nu-l înţeleg.
Vorbeşte despre mită şi crimă, dar când am l-am menţionat pe Albert Dietrich,
am simţit o frică oarbă care a invadat camera.
Poate că Dietrich este cel mai mare dintre toţi peştii.
49ers i-a învins astăzi pe cei de la New York Jets cu 26 la 10,
iar scorul în meciul St Louis - Washington Redskins a fost 41 la 14.
Ambele sunt scoruri finale. Şi unul de la pauză,
New Orleans Saints conduce Pittsburgh Steelers cu 10 la 6.
Dallas duce mingea, de la linia de 10 yarzi, spre propria linie de 22 yarzi...
Cum poţi să stai aici şi să te uiţi la un meci de fotbal...
Cowboys ar avea o echipă de prima clasă...
dacă ar reuşi să scape de Landry şi Meredith.
- Charles... - Ai văzut asta ?
Nu-mi vine să cred.
Landry îi pasează lui Meredith ca să marcheze prima dată, iar Vikings o interceptează.
Credeam că ai lucruri mult mai importante de care să te ocupi.
Niciodată nu ţi-a plăcut fotbalul, nu-i aşa?
Te-ai întrebat de ce Jordache a citat-o pe Claire?
Da, Raymond, am făcut-o.
Şi ai ajuns la concluzia că a făcut-o pentru că ştie de tatăl ei ?
- În regulă, haide. Prinde-l ! Prinde-l ! - Charles !
Treaba asta cu Dietrich ne poate exploda în faţă.
Nu şi dacă ai dreptate în legătură cu fiul vitreg al senatorului.
Nici măcar nu ştii dacă Abbott o să fie alături de tine.
- Mă voi lămuri diseară. - Dar există înregistrări în Washington.
Tot ce trebuie să facă Jordache, este să se uite pe ele.
Raymond, ai de gând să-i spui tu unde să se uite ?
- Eşti nebun ? - Crezi că sunt ?
- Nu-i vorba de noi, sunt îngrijorat de... - Claire va fi bine. Vrei să te dai, te rog ?
Eu am fost ofiţerul de la imigrări, care i-am permis ei să intre în ţară.
- Eu am falsificat înregistrările. - Şi ai fost plătit bine pentru asta.
Asta nu prea o să-mi fie de ajutor în închisoare !
Nu-mi vorbi tu mie despre închisoare.
Am mai multe în joc decât tine,
şi dacă eu pot să rămân detaşat, foarte bine ai putea să
faci şi tu un efort pentru a face acelaşi lucru.
Claire are nevoie de putere acum. Are nevoie dă fie înconjurată de oameni
care nu îşi frâng mâinile, arătând astfel cât de speriaţi sunt.
Da, Raymond, ai dreptate. Claire este cheia.
Măcar ai prezenţa de sprit ca să realizezi asta.
- Cine câştigă ? - Ne conduc cu 10 puncte.
- Cât a mai rămas ? - Sfertul al treilea.
- Este timp suficient. - Haide. Uită-te la restul meciului.
Avem timp înainte de cină.
- Charles? - Da ?
Mă întrebam...
poate că ar fi mai bine să nu plec în noaptea asta.
De ce ?
Ei bine... mi-au rămas multe lucruri de făcut în ultimul moment.
Ce lucruri de ultimul moment ?
Vacanţa asta, pe care mi-ai sugerat să mi-o iau...
Cred că ai avut dreptate.
Ţi-am sugerat asta înainte să primeşti citaţia.
- Cred că este o idee excelentă... - Taci !
Agentul de voiaj a găsit o vilă frumoasă la Roma.
- I-am spus să o închirieze pentru o lună. - Înţeleg.
Spune-mi...
Chiar crezi că asta se va încheia într-o lună ?
O să iau avionul de dimineaţă spre New York.
Dacă fugi de această citaţie, nu te vor lăsa să revii în ţară
până când nu o să le spui tot ce vor să ştie.
Înţelegi ce ar însemna asta pentru mine ?
Ţi-am mai spus, de acum înainte o să hotărăsc singură.
Nu hotărăşti tu. Tu nu gândeşti..
Reacţionezi ca un copil răsfăţat !
- O să mergi la Washington... - Nu.
- Ba da ! Şi vei depune mărturie... - Nu !
Ba da ! Şi dacă or să întrebe de Albert Dietrich,
- o să le spui că nu ai auzit de el. - O să se afle. Nu poţi opri asta !
Nu este nimic de...
Claire, îmi pare rău.
Sincer.
Ce spuneai, Charles, despre faptul că... Claire este cheia ?
Mulţumesc, domnilor.
- Ai fost încântătoare. - Mulţumesc.
O tânără destul de talentată.
Deşi nu sunt sigur că îmi place muzica de astăzi.
- Cam răguşită, pentru mine. - Da, dar măcar te ţine treaz.
Este cel mai ciudat concert la care am cântat vreodată.
Nu este vorba de cantitatea audienţei, ci de calitatea aprecierilor.
Bine, deci ţi-a plăcut.
Dar... nu ar fi fost un pic mai simplu, dacă aţi fi venit la concertele mele ?
Guvernatorul s-a săturat de de mulţime, când este la birou.
Ar plăti 75,000 de dolari doar ca să mă audă cântând ?
- Nu. - Nici nu credeam asta.
Eu da.
Chiar ?
Şi nici nu încerc să-mi ascund bucuria pe care mi-ai produs-o.
Ar trebui să ai propriul număr.
Ai putea să-ţi aranjezi nişte piese destul de grele.
Beatrice, de ce nu-i arăţi domnişoarei Adams restul casei ?
- Desigur. - Bineînţeles că da.
- Sper că Claire se va simţi mai bine. - Este doar puţin atinsă de gripă.
Pe aici.
Lucrez pentru tine. Aşa este ?
Am un interes propriu de a controla Greenway Records.
Atâta timp cât stau în umbră, nu mă deranjează nimeni.
Aşa m-am înţeles cu Vincent.
Tatăl tău vitreg m-a forţat să modific această înţelegere.
Ce are Rudy de-a face cu asta ?
Va fi peste tot pe prima pagină în zilele următoare.
A lansat o investigaţie a senatului împotriva mea.
- Şi ? - Tatăl tău vitreg vrea să mă distrugă.
- Dacă reuşeşte, o să fii şi tu distrus. - De unde ştii asta ?
O să am eu grijă.
D-le Estep, dacă ai ceva de spus, atunci spune.
Vreau să ştiu ce informaţii are şi cine i le dă.
- Vrei să-mi spionez tatăl vitreg ? - Vreau o şansă ca să mă apăr.
O să-i spun lui Annie cât de mult îţi place de ea.
Poate o să-ţi trimită o fotografie cu autograf.
Billy, nu da cu piciorul la tot ce ai realizat.
- Nu o fac. - Ba da, o faci.
Te pot citi, Billy Abbott.
Privesc în ochii tăi şi văd tot ce ai pe maţe.
Este ceva acolo jos care te apasă, şi nu se opreşte niciodată.
Nu-ţi dă nici o clipă de răgaz.
Ambiţia. Care te macină, nu-i aşa ?
Pentru că îţi doreşti ca toate aceste lucruri să nu te mai doară.
Ştiu. Am trecut şi eu prin asta.
Când tu... o să te împaci cu ea,
o să înţelegi ce înseamnă cu adevărat...
Ah, ăsta-i un sentiment minunat Aproape senin.
Chiar îţi pasă ce se întâmplă în camera aceia de audiere de la senat ?
Îmi pasă de ce se întâmplă cu Rudy.
Un mic regres. Va supravieţui.
Probabil că va sfârşi ca preşedinte al Statelor Unite, dacă vrea.
Tu ai putea avea orice, Billy.
Pentru tine sau pentru domnişoara Adams.
Orice.
Ei bine, în condiţiile astea nu mai sunt prea multe de spus.
Decât, du-te dracului.
Asta-i cea mai bună ofertă pe care ai putut-o obţine ?
Vrei să vinzi imediat fabrica de electronice,
dar o să primeşti numai o parte din cât valorează..
- Încheie afacerea. - Pot să-ţi dau un mic sfat ?
Mai rezistă puţin. Lasă-mă să încerc să obţin o ofertă mai bună.
Maggie, nu pot. Când audierile vor începe, nu vreau să aud pe cineva strigând,
"Conflict de interese."
Vreau să fiu absolut curat.
Asta înseamnă să pierdeţi 2.5 milioane dolari, d-le senator.
Ei bine, dacă-l pot prinde pe Estep, se merită.
Dă-mi voie să te întreb. Ce speri să obţii prin aceste audieri ?
În cele din urmă.
Adică, o să eradichezi crima şi corupţia ?
O să se aplice legile pe care deja le avem ?
- Estep o să plătească pentru ce a făcut ? - Chiar aşa. O să intre în închisoare.
Pentru cât timp ? Cu bună purtare şi cu toată influenţa politică pe care a cumpărat-o,
18 luni, poate doi ani... şi apoi o să fie din nou liber,
făcând exact ce ştie el mai bine.
Maggie, ai trecut prin toate astea alături de mine.
- Cum poţi să spui că e inutil ? - Pentru că nu se va schimba nimic, Rudy!
Îţi vei petrece câteva luni muncind pe rupte,
câte 24 de ore pe zi, şi pentru ce ?
Ca să-i iei 18 luni din viaţă lui Charles Estep ?
- Ce vrei să spui ? Să o las baltă ? - Nu ! Nu asta îţi spun.
Bine. Închide-l pe Charles Estep pentru ce poţi. Dar fii realist cu privire la asta.
Nu se va schimba nimic pe faţa pământului
prin condamnarea lui Estep pentru mituirea a câţiva mizerabili de procurori,
de la Departamentul de Justiţie.
Îţi mulţumesc pentru sfat, domnişoară Porter.
O să-l trec pe factură.
Hei.
Hai să ne oprim.
Cred că această conversaţie a ajuns prea departe.
- Rămâi în oraş în noaptea asta ? - Nu pot.
- Te întorci la Washington ? - Whitby.
Înţeleg.
Ce ?
- Kate este încă acolo ? - Da.
- Nu s-a întors în Colorado? - Nu, nu încă.
Când se întoarce ?
Încă nu s-a hotărât. De ce ?
Doar din curiozitate.
- De asta toată această discuţie ? Kate ? - Haide ! Cum te aştepţi să mă simt?
Petrecem 15 minute ca să discutăm vânzarea fabricii şi tu pleci acasă la ea !
Este oaspete în casa mea.
- De asemenea se întâmplă să-mi fie cumnată. - Doar atât este ea pentru tine ?
Ce doreşti ? O declaraţie că nu am nici un interes romantic cu văduva fratelui meu ?
Nu ! Îmi dori să-mi petrec la fel de mult timp cu tine, cum o faci tu cu ea.
Pentru numele lui Dumnezeu, Maggie,
am crezut că relaţia noastră înseamnă mai mult decât atât !
Decât ce... un pic de gelozie nevinovată ? Măcar eu sunt cinstită.
Uite, pot să trăiesc cu jumătatea mea de plăcintă... Washington şi eu.
Dar plăcinta a devenit şi mai mică. Acum este Washington, Kate şi eu.
Şi ce mă răneşte cu adevărat, este că tu nu pari să te răzgândeşti.
Nu. Nu după o discuţie ca asta.
Voi încheia vânzarea fabricii mâine, ca ultim act oficial al meu în calitate de avocat.
Astfel, nu vom mai avea nici un motiv ca să ne revedem.
Şi dacă o să o facem, va fi pentru că vrem amândoi.
Nu ştiu de ce nu au ajuns.
Uite, nu eşti singurul magazin. Nimeni nu primeşte nimic de la Greenway.
Cum adică, sabotaj ? De ce mi-aş sabota propria companie?
Băieţi, dacă voi nu primiţi discurile să le vindeţi, nimeni nu o să câştige nici un ban.
Gus... Gus, este doar o treabă de moment.
Bine.
Da ?
Uite, spune-i că-i doar o problemă temporară cu distribuitorul.
Ce dracu se întâmplă aici ? Cine este clovnul ăsta ?
- Vreau să vorbesc cu tine. - Oricând.
Mi-a întrerupt noul meu album, chiar în mijlocul noii mele piese.
Trimite muzicienii acasă şi închide studioul.
- Decizia conducerii - Ce conducere ? Tu conduci aici !
- Cine este, Billy ? - Ia-o uşor.
Trebuie să înregistrez următorul album. Ai spus-o chiar tu.
Trebuie să profităm de primul. Sunt pe locul 10 şi urc. Corect ?
- Ai verificat vânzările de astăzi ? - Ce vrea să spună ?
Vânzările albumului sunt în scădere ?
Vor fi de platină într-o lună, iubito.
- Atunci de ce mi-a întrerupt sesiunea ? - Revino cu picioarele pe pământ şi ascultă.
- Este doar o problemă temporară, asta-i tot. - Cum temporară ?
Mergi acasă şi te odihneşte. Te sun într-o oră.
- Billy... - O să te sun într-o oră,
după ce programez o altă sesiune de înregistrări.
Nu e nici o problemă pe acolo, Billy?
Singura ta problemă e să-ţi cheltuieşti banii câştigaţi pe noul album.
Acum pleacă de aici. Şi când o să te întorci la studio,
vreau să-i dai gata !
Omul care de obicei e proprietarul companiei, are o expresie exact ca a ta.
- Chiar ? - Da.
De fraier.
Eu nu sunt Annie. Eu nu sunt isteric.
Asta-i o uşurare. Istericii mă sperie. Niciodată nu ştii ce au de gând să facă.
Tu ai oprit distribuţia la Greenway ?
Domnii care controlează Greenway, controlează de asemenea şi distribuitorul.
Dl. Estep.
Aparent, întâlnirea ta cu el nu a decurs foarte bine.
O să vă târăsc în instanţă pe tine şi pe şeful tău.
O să te forţez să ne distribui discurile.
O să băgăm compania de distribuţie în faliment.
Va dura 6 luni până la un an, ca să se rezolve totul.
Bineînţeles, vom face eforturi să găsim un alt distribuitor pentru Greenway.
- Dar nu veţi reuşi. - Bineînţeles că nu.
Deci, stau pe o companie de înregistrări care nu-şi poate distribui discurile ?
- Cam despre asta e vorba. - Faceţi o echipă de groază.
Estep mă ademeneşte cu morcovii, iar tu îmi dai cu bastonul în cap.
- Ar fi trebuit să iei morcovii. - Da ?
Ei bine, mi-a făcut plăcere să lucrez pentru tine.
Domnişoara Adams ar putea avea un drum lung de parcurs.
Este o ruşine că va dispărea de pe scenă.
- Nu o va face. - Cu un singur album, nu va face carieră.
- Vor mai fi şi altele. - Nu pentru ea. Citeşte contractul.
Am semnat cu ea pe şapte ani. Nu va mai face o altă înregistrare.
- Contractele sunt făcute ca să fie rupte. - Dă-i înainte.
Vă putem târî prin instanţe vreo doi, trei ani.
În afacerile cu înregistrări, asta înseamnă o viaţă de om.
Săraca domnişoară Adams. Singurul său album, o vechitură prăfuită pe un raft.
Fiu de...
Abbott, ia morcovul.
- Bună. - Bună.
M-am gândit să... trec pe aici ca să văd ce mai faci.
Intraţi.
M-am gândit... că poate aţi auzit ceva.
Nu.
Ei bine, atunci o să întoarcă în curând.
Ramona, dacă tatăl tău ar fi în viaţă, am fi auzit de el până acum.
Trăieşte.
Mi-a plăcut foarte mult tatăl tău. L-am admirat.
L-am respectat.
Nu-mi vine să cred că s-a... dus, dar trebuie să o fac. La fel şi tu.
Ei bine, eu nu sunt laşă, d-le senator.
E ceva ce m-a învăţat tatăl meu. Când crezi în ceva, continuă cu asta.
Şi eu cred că el o să se întoarcă.
Bine.
Să spunem că aşa o să fie.
Asta înseamnă că tu trebuie să stai aici, în casa asta ?
- Unde altundeva să mă duc ? - Vino la Washington. Lucrează în echipa mea.
Nu aş putea face asta.
Ramona, te foloseşti de dispariţia tatălui tău, ca să te izolezi de tot.
Vrei să te închizi în tine faţă de toată lumea ?
Tatăl meu e tot ce am.
Mă ai pe mine. Şi pe Wes.
- El a plecat. - Nu crezi că o să se întoarcă ?
Nu ştiu.
Ştii de ce a plecat ?
Ai vreo legătură cu asta ?
- Ramona, este important pentru mine să ştiu. - De ce ?
Wesley şi Billy, sunt familia mea. Iar acum, suntem despărţit.
Dacă ştii ce s-a întâmplat, ai putea să ne aduci din nou împreună...
Cum e Washingtonul ?
Plin de politicieni.
Dacă merg...
ce fac cu casa asta ?
Închide-o pentru un timp.
Asta-i singura casă pe care o ştiu.
Am trăit în multe alte locuri când eram mică, dar...
Nu-mi amintesc de niciunul dintre ele.
Obişnuiam să distribui ziarele în acest cartier.
Cu mult înainte ca tu să te naşti.
- E greu de crezut că dvs. aţi fost.. - Copilul care ducea ziarele ?
Câteodată, chiar şi mie îmi este greu să cred.
Ce ?
- Îmi pare rău. - Pentru ce ?
Pentru totul.
Ai luat-o razna să stai ascunsă în casă toată ziua ?
- Aşa e de rău, da ? - Chiar mai rău.
- Ei bine, e pentru... - Binele meu ? Ştiu.
Dar, te asigur, d-le santor, nu ştiu cât mai pot rezista "în custodia asta de protecţie".
Dacă Falconetti nu mă dă gata atunci cu siguranţă asta o va face.
Ei bine, acum e rândul tău. Cum a fost ziua asta pentru tine ?
- Frustrantă, în pare parte. - Atunci nu vreau să aud.
- O parte din ea, destul de aiurea. - Oh ?
Ei bine, nu atât de aiurea, cât...
- Ciudată ? - Nasoală.
- D-na pe care ai întâlnit-o noaptea trecută. - Maggie.
Avocata mea. I-a intrat în cap că noi suntem...
Implicaţi ?
- Ăsta-i cuvântul. - Oh !
Nu !
- Ar trebui să mă supere această reacţie ? - Îmi pare rău. Nu am vrut să pară aşa.
Eşti un bărbat foarte atractiv, şi...
dacă ai fi fost oricine altcineva...
- Mai vrei ? - Da.
Te referi la Tom.
Da.
- Asta i-am spus şi eu ei. - Şi nu te-a crezut ?
Nu era dispusă să creadă nimic.
Păi... pot vorbi eu cu ea, dacă vrei.
Să nu-i dăm prea multă importanţă, da ?
Încep să cred că eu şi Maggie avem păreri diferite .
Aici e voarba doar de... prietenie.
Şi încă mare.
Mai există încă un rezident în acest hotel.
Şi de obicei, el nu se dă jos din pat până la ora asta.
- Rudy! - Salut, Billy.
Nu ai întâlnit-o pe Kate. Kate Jordache, fiul meu vitreg, Billy Abbott.
- Încântat de cunoştinţă. - La fel şi eu.
- Ce spui de o băutură ? - Sună bine.
Un pic cam devreme să vii acasă, nu-i aşa ?
Totul este sub control la magazin. M-am gândit să fac o vizită la vechea fermă.
- Să văd dacă s-a schimbat ceva. - Billy conduce o companie de înregistrări.
- Trebuie să fie interesant. - Ei bine, nu m-am plictisit în ultimul timp.
Noroc.
Ei bine, cred că o să urc să mă pregătesc pentru cină.
Poate o să mă uit puţin şi la televizor.
Cred că o să sun din clopoţel.
Ce se mai întâmplă prin Washington?
- Oh, câteva lucruri. - Cum ar fi ?
- Nu pot vorbi pentru o vreme despre asta. - Strict secret, nu ? Trebuie că e important.
- Aşa sper. - Ei bine, nu-i lăsa să ajungă la tine.
- Mai luăm un rând ? - Nu, mulţumesc.
Ce este, Billy ? Eşti cu motorul turat la maxim, încă de când ai intrat aici.
Ruddy, ce faci atunci când cineva îţi prinde capul într-o menghină şi începe să-l strângă?
- Depinde de ce opţiuni ai. - Nu prea multe.
Ei bine, faci tot ce poţi ca să elimini presiunea.
- Aşa m-am gândit şi eu. - Ai probleme, Billy?
Nimic cu care să nu mă pot descurca... cu puţin noroc.
Ai nevoie de ajutor ?
- Iată-te din nou. - Ce ?
De fiecare dată când cad într-o capcană, eşti acolo ca să mă ajuţi.
Adică, dacă nu ai fi fost tu, nu aş fi intrat niciodată în afacerea cu înregistrările.
Cine dracu mi-ar fi împrumutat vreodată 50.000 de dolari ?
Se pare că a dat roade.
Da.
Nu-mi e uşor să spun asta...
dar tu ai fost pentru mine un tată mai bun în acest scurt timp,
decât a fost vreodată tatăl meu adevărat.
Mulţumesc.
Nu-mi zâmbeşti prea mult...
dar eşti acolo când am nevoie.
Încep să mă simt ca la o mărturisire sau la un priveghi.
Să ştii doar un singur lucru, Rudy.
Însemni pentru mine mai mult decât orice altceva pe lume.
Intră.
Ce vrei să fac ?
Traducerea şi adaptarea: Virgil G.N.