EPISODUL 24 NOUL CANAAN, CALIFORNIA
Nu.
Sofie.
Scuzaţi-mă, am crezut că am văzut pe cineva intrând aici.
Nu. Suntem doar noi doi.
Mă întrebam, draga mea,
dacă te-ar deranja foarte tare să-mi faci o favoare?
Ce favoare?
E un fir care atârna pe spatele gulerului meu.
Mă scoate din minţi.
Îl vezi?
Nu.
Ai grijă...
Gata.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Ce m-aş face fără tine?
Sofie?
Da?
Ar fi trebuit să baţi la uşă.
Era ca şi mort!
Erau şase gorile care l-ar fi prins pe verandă.
Puteam să-l omor!
Ascultă, puştiule, nu e doar predicatorul.
E toată ceata lor.
Şi nu doar cei ce poartă arme.
Dacă-l omori pe el, mai mult ca sigur că ei o vor lua razna.
Asta nu-i problema mea.
Este, dacă se năpustesc pe tine. Şi aşa vor face,
ca o haită de câini înfometaţi.
Nu-mi pasa!
Atâta timp cât el e mort.
Ce dracu' e cu voi, ăştia?
- Ce vrei să spui? - Ştii bine ce vreau să spun.
Patronul, tu,
Iisus, Ioan Botezătorul... toată şleahta voastră!
Sunteţi toţi porniţi să vă daţi viata.
Ei au făcut ceea ce trebuiau să facă.
Baliverne.
Crezi că Domnul a trebuit să moară pentru a se face ascultat?
Ce-ar fi fost dacă atunci când i-au spus: "Coboară de pe crucea aia",
Asta e cea mai mare tâmpenie pe care am auzit-o vreodată.
Ba nu este!
Cea mai mare tâmpenie e să mori atunci când nu eşti nevoit.
Să mori doar pentru că eşti supărat pe viaţa ta amărâtă.
- Asta nu-i adevărat! - E adevărat şi o ştii şi tu.
Şi îţi mai spun încă un lucru adevărat...
Când vine vorba de viata,
să mori e partea uşoară.
Cum rămâne cu Sofie?
Ce-i cu ea?
Chiar dacă ai fi reuşit să-l omori, ce crezi că s-ar fi întâmplat atunci?
Ei ar fi tăbărât pe tine, iar ea ar fi prinsă-n mijloc, încercând să-i oprească.
Tu nu ai văzut-o.
E complet convinsă de bunătatea şi iubirea Domnului.
- Încă tot una de-a noastră e. - Ba nu!
Trăieşte în casa lui.
A fost botezată de nenorocitul ăla.
A numit-o "comoara" lui!
Blestemata lui de comoară!
Nu-mi pasă cum i-a zis el.
O cunosc pe fata aia de când era de-o şchioapă şi ştiu ce ar face.
Şi n-ar sta cu mâinile în sân, privind în timp ce unul de-al ei e omorât.
Nu fără să moară ea însăşi încercând să-l oprească.
Are dreptate, puştiule.
Haideţi!
Nu-şi pune proteza?
Nu mai e nevoie de ea.
Au aflat toţi.
Mulţi dintre noi...
ne-am înşelat în privinţa ta.
După ceea ce ai făcut pentru Jones...
Eşti un băiat bun, Ben Hawkins.
Ţie ţi se pare asta dreptate?
Ce-ar fi să taci din gura?
Nu ştiu despre ce vorbiţi.
El e acolo cu ei, nu-i aşa? Cu carnavalul. E unul dintre ei.
Cine?
Băiatul... Ben. Prietenul tău.
N-am spus că mi-e prieten.
Ceva mai mult, poate?
Am spus că l-am cunoscut. Asta-i tot.
Ai fost şi tu cu ei, nu-i aşa?
Eşti una de-a lor.
Acum nu mai sunt.
De ce continui să te amăgeşti singura?
Nu vezi că eşti o prizonieră a propriului tău trecut?
Numai eu te pot elibera de aceasta robie.
E timpul să alegi, Sofie.
Trebuie să alegi.
Ei sau eu.
Spune-mi!
Inghiti-te-ar iadul!
Să mă înghită el pe mine?
De ce?
Când am de gând să-l aduc aici.
Gândeşte-te la asta, puştiule.
Un milion de ţărănoi care-l urmează pe clovnul ăla...
Pe ce motiv? O grămadă de cuvinte drăguţe.
Pe când, tu eşti adevărata minune.
Dacă apucă să vadă ceea ce poţi tu să faci, se vor îngrămădi la tine ca oile,
exact ca în Tipton.
Un cort de vindecare.
Poţi fi sigur!
"Benjamin St. John"!
Să-l învingi pe nemernicul ăla cu inima neagră chiar la propriul său joc.
Să le arăţi pelerinilor ălora cum stau lucrurile.
Şi vrei să faci asta cu o mulţime de vindecări false?
Cine a spus că vor fi false?
Nu pot face asta.
Ba sigur că poţi.
Am văzut ce-ai făcut. Nu doar cu Jonesy...
puştiul ăla după ce s-a prăbuşit roata.
- Ai văzut cum funcţionează? - Am văzut că era mort de-a binelea.
Mama lui implora pentru viaţa lui. Iar tu numai...
te-ai uitat la el
şi a înviat.
Nu asta ai văzut.
Pe dracu' nu.
Am luat viaţa femeii ăleia. I-am dat-o fiului ei.
Care-i diferenţa?
E diferenta, cât de la cer la pământ.
Nu pot să vindec ca prin farmec. Nu merge aşa.
Eu nu fac decât să mut viata.
O strămut dintr-un corp în celălalt.
Deci...
- Când vindeci pe cineva... - Trebuie să fac rău altcuiva.
Bun venit la bord, Frate Justin.
Jonesy îl urca în scaun,
dă drumul la roata şi-l învârte întruna.
Între timp, tu începi vindecările.
Îi vei face predicatorului ăluia exact ce i-ai făcut acelei femei.
Îi secătuiesc puterile.
Va fi prins acolo.
Nu are unde să fugă.
Bietul Frate Justin.
Trebuie să fi avut inima slabă.
Nici o urmă pe el.
Cauze naturale.
Vor plânge şi vor jeli,
se vor bate în piept şi câte şi mai câte.
Ceea ce nu vor face, e să dea vina pe noi.
Noi ne inpachetam şi plecam din loc,
fain frumos.
Ar putea funcţiona.
Puştiule, e perfect.
Mai rămâne încă problema cu Sofie.
O vom găsi. Puteţi fi siguri.
Planul ăsta e fără cusur.
De acord?
Dar dacă predicatorul nu vrea să urce în roată?
Asta las-o în seama mea, puştiule.
Nu te mai zbate, femeie?
Taci din gura!
Mama?
Treci la treabă, trântorule!
- Aici erai. - Aici sunt.
Te-am căutat peste tot.
Ce e cu tine?
Nimic.
Lib!
Nu pot.
Ce nu poţi?
Nu pot face asta. Nu mai pot continua să simt aşa.
Aşa, cum?
Nu, nu voi vorbi despre asta.
Ne va strică relaţia şi asta în cel mai bun caz. Aşa că nu mă mai bate la cap.
- E legat de Sofie, nu-i aşa? - Fir-ar să fie!
Ce dracu' e aşa de amuzant?
Nimic. Doar ca...
Asta e prima oară când am ghicit la ce se gândeşte o femeie şi am şi nimerit-o.
Mă bucur că mă desluşeşti.
Aşa e!
Şi asta e nemaipomenit!
Că sunt plictisitoare?
Nu! Ca întotdeauna ştiu la ce să mă aştept de la tine.
Iar tu...
Tu nu eşti plictisitoare.
Tu eşti o mulţime de lucruri, dar...
plictisitoare nu eşti.
Încă mai eşti îndrăgostit de ea?
Nu.
Mă iubeşti?
Da, te iubesc.
Ai face bine.
Norman...
Ce-ar fi fost dacă nu ne-ai fi găsit în noaptea aceea pe drum?
Crezi că lucrurile ar fi altfel acum?
Credeam că eram în slujba Lui Dumnezeu.
Credeam că eram copii ai Lui Dumnezeu.
Îmi doresc să fi luat decizii mai bune,
dar îmi aparţin toate.
Copiii şi Eleanor...
Păcate ca acestea.
Păcate negre.
Nu exista iertare pentru ele, ştii?
Când voi muri, am să merg în iad.
Şi dacă sunt foarte, foarte norocoasă...
fratele meu mă va aştepta acolo cu o îmbrăţişare.
Mă întorc îndată.
Bună ziua, dra Iris. Am venit în legătură cu... onorariul.
Desigur. Intraţi, vă rog!
Încântată să vă cunosc.
- Bună, doamnă! - Bună!
Bietul amărât.
Poftim.
250 de dolari. Suma cu care ne-am înţeles.
Vă mulţumim, doamnă.
Eu vă mulţumesc. Nici nu ştiţi cât de nerăbdători sunt toţi...
- Iris? - Justin.
Nu mi-ai spus că avem oaspeţi.
N-am ştiut că eşti acasă. Aceştia sunt oamenii de la carnaval.
Zău?
Tocmai îi mulţumeam sorei dvs. pentru generozitatea ei.
Da, e foarte generoasă.
E pentru copii.
Bineînţeles.
Trebuie să vă spun, e o onoare să vă cunoaştem în sfârşit, Părinte.
Mulţumesc.
V-am ascultat la radio.
O spun fără ezitare, aţi fost o inspiraţie pentru mulţi dintre noi.
Ştiţi, într-un fel, noi doi învârtim aceeaşi afacere.
Chiar aşa să fie? Domnule...
Samson mă numesc. Da, dle, asta e.
Frate Varlyn.
Avem musafiri.
Să fiu al dracu'!
Cred că ne-am cunoscut pe drum.
Vi-o mai amintiţi pe Sabina...
de la circul Fraţilor Daily?
Recent scos din funcţiune.
Serios?
E foarte mare păcat. Îmi plăcea de ei.
Dumnezeule! Vă cunoaşteţi.
Ce coincidenţă uimitoare.
- Ce mica-i lumea! - Da.
Se face tot mai mică pe zi ce trece.
Ca tot veni vorba, avem o menajeră pe care s-ar putea să o cunoaşteţi.
Încântătoare fata...
Pe nume Sofie.
Nu-mi spune nimic.
Nu-mi place să mă grăbesc, dar avem un spectacol de organizat.
Vă rămânem adânc recunoscători, doamnă.
Era cât pe ce să uit. Rollo?
Două bilete gratuite ca să vă daţi în Colos, cea mai mare şi mai bună Roata
de pe orice circuit la vest de Pecos.
Părinte, am fi onoraţi dacă dvs. şi dra. Iris aţi face o tură.
- N-aş putea... - Fii serioasă, Iris.
E doar o joacă de copii.
Sora mea are o frică groaznică de înălţimi.
- Desigur, eu aş... - Rollo.
Scuzele mele, dra Iris.
N-am vrut să vă necăjesc.
O zi bună, Părinte.
Samson, ce dracu' faci?
Era pe cale să ia biletele.
M-am asigurat doar că insistă să le ia.
Cum aşa?
Îl momim, draga mea.
El ştie că e una de-a noastră?
Mai că ne-a spus-o verde-n faţă.
La naiba!
Şi nu aţi văzut-o în casă?
Poate că era plecată pentru nişte comisioane şi s-a întors după ce-aţi plecat.
Nu, l-am pus pe Osgood să urmărească drumul. Ea n-a fost pe-acolo.
Dacă e în blestemăţia aia de tabara e ca un ac în carul cu fân, sper că ştii asta?
- Iisuse, Jones. Nu e vina mea! - N-am spus că e!
Gura, amândoi! Încerc să mă gândesc.
Probabil că a ascuns-o pe undeva, jucând-o ca pe un as din mânecă.
N-o să-i meargă însă. Nenorocitul va fi mort înainte să apuce să-l joace.
Deci ce o să facem?
Uităm de ea.
- Ce?! - Pe dracu'!
Deocamdată! Ducem la capăt planul.
Odată ce tărăboiul încetează, o să dăm de urma ei, o aducem înapoi
şi ne cărăm de aici.
Mie nu-mi place.
Crezi că mie-mi place?
Dar dacă e moartă?
Dacă e moartă...
atunci Dumnezeu să-i aibă în pază pe toţi cei din valea asta.
Pe toţi, până la ultimul.
Daţi-mi drumul de aici!
Să mă ajute cineva!
Să-mi dea cineva drumul de aici!
Deschide uşa, Apollonia!
Ce cauţi aici?
Ţi-am spus să mă laşi în pace.
Lasă-mă să intru!
Justin, opreşte-te!
Spune-mi!
Fiecare profet în casa ei.
N-are cum să fie ea.
Ce faci?
Opreşte-te!
Mama.
Nu!
Te rog.
Aceasta este casa ta.
Seară bună!
Îmi cer scuze pentru asta.
Trebuie să avem grijă de ai noştri.
Nu-l putem lăsa pe băiat de izbelişte după ceea ce-a făcut pentru Jones.
Totuşi...
Felix a vrut ca noi să ne punem salvari lungi pe sub costumele noastre
şi să-l numim "Dansul Salomeei", sau alta trăsnaie biblica.
E doar speriat.
Şi eu sunt.
Ce-i cu ăştia?
E potul. 250 de dolari.
Nu pot să-i primesc.
Trebuie să avem grijă de ai noştri.
- Mie nu-mi place. - Ce nu-i de plăcut?
O seară de jocuri şi frivolităţi ne va face tuturor o mare de bine.
Ştii despre ce vorbesc. E o afurista de capcană.
Bineînţeles că e.
Atunci rămâi aici. Lasă-ne pe mine şi pe băieţi să coborâm, după ce închid,
să le dăm foc nemernicilor ălora.
Nu, Iris şi cu mine trebuie să ne urcam în Roata Mare.
- Dar e o cursă! - E singura cale de a-l scoate din ascunzătoare!
Te rog!
Nu face asta!
Varlyn.
Fratele meu.
Tu, care ai indurat atâtea de dragul meu.
Tu eşti toiagul meu...
şi sprijinul meu.
Trebuie să ai credinta.
Durerea e un efect secundar imposibil de evitat.
"Oamenii din orasele acestea,
sunt adormiţi.
Toată ziua, la muncă, acasă,
sunt somnambuli.
Noi îi trezim."
Noi îi trezim.
Părinte, sunt atât de încântat că aţi putut veni în această seară.
Suntem atât de bucuroşi că dvs.
şi trupa voastră aţi adus atâta veselie credincioşilor noştri fraţi.
Dat fiind faptul că sunt atâtea femei şi copii de fata,
mă întrebam dacă pe oamenii dvs. nu i-ar deranja să-şi lase armele în maşini.
Ne pare rău, microbule, nu se poate.
Am avut deja un atentat la viata Părintelui.
Am citit ziarele.
Neputinciosul ăsta din scaunul cu rotile a tras în el.
Doar nu ascunzi vreun pistol acolo?
Nu, sigur că nu. Justin...
Are dreptate. Armele n-au ce cauta în preajma copiilor.
Las-o baltă!
Nu, nu. Sora mea are dreptate, Varlyn.
Te rog spune-le oamenilor tăi să-şi lase armele în maşini.
L-aţi auzit pe Părinte.
Bun...
Acum că s-a lămurit asta, cred că sora mea şi cu mine
am vrea să ne urcam în Roata voastră.
Eu nu...
Sora Iris a fost întotdeauna foarte înspăimântată de înălţimi.
Dar astă seară, insistă să-şi depăşească această frică,
inspirată de vitejii fraţi
şi de multele temeri pe care ei le-au înfruntat şi le-au depăşit în aceste vremuri de restrişte.
Ce prefăcut!
Bun venit la bord, Frate Justin.
Mulţumesc.
Gata, băieţi.
Veniţi aici, fraţi şi surori!
Veniţi să-l vedeţi pe uimitorul Benjamin St. John!
Aşa, fraţi şi surori!
Proaspăt întors dintr-un triumfător turneu al Ţării Sfinte! Experimentaţi atingerea...
Deschide-ţi ochii!
E superb!
Nu face asta!
E aici astă seară... Benjamin St. John!
"Să fii tare..."
Bine-aţi venit, fraţi şi surori, la Cruciada şi Reinsufletirea Benjamin St. John!
Numele meu e Fratele Lazarus Dubois şi mă aflu înaintea dvs., ca mărturie vie...
Ajunge!
Dumnezeule, fraţi şi surori! Iată-l!
- Părinte cel drept... - Ajunge.
Benjamin St. John.
Opreşte muzica aia!
Bun. Care dintre voi are nevoie de vindecare?
Aici!
Ajută-mă, te rog!
Tu ce ai?
E surd.
S-a născut complet surd.
Justin, ce ai? Ce-i?!
Ajutor!
Vă rog!
Mulţumesc.
- Tu de ce suferi? - Are TBC în plămâni.
Alexei.
Ajutor!
Alexei!
Opriţi-o!
Vă rog, să oprească cineva roata!
Dă-i drumul! Poţi respira acum.
A trecut!
A trecut de tot!
Opreşte blestemata asta de roată!
Uşurel, amice.
Vă rog, cineva, vă rog!
Ajutor!
Opreşte-te!
Ocupă-te de fata!
Hawkins!
Tot planul s-a dus naibii, puştiule!
Fugi!
Poftim?
Fugi!
Aici eşti!
Am venit să te judec pentru mârşăvia ta...
Fugi!
Ei ştiu că eu sunt mâna stângă a lui Dumnezeu...
şi am venit să secer ceea ce duşmanul a semănat!
Căci eu nu va voi cruţa şi nici milă nu voi avea pentru voi!
Iar mârşăvia ta va fi în mijlocul vostru!
Puterea Lui Hristos te constrânge!
Priveşte...
Raul Sfant s-a pogorât.
Uită-te numai la tine, băiete. Eşti vrednic de toată milă.
Atât de tânăr.
Sofie.
Te aşteaptă.
"O inimă neagră sălăşluieşte, acolo unde crengile se împreunează."
Voi fi iute.
Nu vei suferi.
Vie impartia mea!
Implanta-l...
adânc!
♪ Ea va coborî din munţi când va veni ♪
Sofie?
Sofie, sunt eu, Jonesy. Eşti teafără?
Stai aşa. Nu te mişca.
Bun.
Haide!
Să te scoatem de aici. Vino!
Ai grijă pe unde calci.
La naiba! Cheile.
Sofie?
Nu...
Trăieşte!
Trebuie să plecăm.
Nu fără el.
Scumpo.
Vezi tu, toţi oamenii ăia,
sunt cu miile şi toţi ascultau de predicatorul ăla.
Dumnezeule, când vor afla ce a făcut Ben Hawkins...
Nu putem rămâne.
Ştii de ce sunt eu sigur?
Pe Dumnezeu, pun pariu că bătrânul Jonesy a luat-o deja înainte.
Probabil că ne aşteaptă mai încolo, pe drum.
Crezi?
Sigur că da. Ce dracu', e un tip descurcăreţ.
Jonesy, miroase necazul de la o poştă.
Hai, fetiţo!
N-aţi avut noroc?
Porneşte!
Nu putem să-l...
Ţi-am zis să porneşti!
SFÂRŞITUL SERIEI II