În episoadele anterioare Stargate SG1:
Colonelul Maybourne, d-le. NID.
Generale Hammond, solicit permisiunea să-l bat până îl las lat.
Nu o să te lovesc, Maybourne. O să te împuşc.
De ce n-ai încercat să evadezi cât timp ai fost cu mine?
Haide, Jack.
Ai avut încredere în mine.
Ticălosule!
-Hei, ia-o încet. - O să-ţi rup oasele.
O să mă predai?
De fapt, dorinţa aia copleşitoare de a te împuşca a revenit.
M-am servit, sper că nu te superi?
Îmi mănânci hotdogul.
Îl vrei înapoi?
Nu vrei şi o bere?
Am deja una.
Ce faci aici?
Nu pot să trec pur şi simplu pe la un vechi prieten pentru un grătar?
Păi mai e şi chestia aia cu trădarea.
Arestează-mă. De asta sunt aici.
Cred că o să-mi placă, nu-i aşa?
Administraţia actuală se apropie de finalul celui de-al doilea mandat.
Speram că Preşedintele va lua în considerare una dintre graţierile alea speciale
pe care le fac cei care nu se mai preocupă să fie realeşi.
Foarte bine.
- Am auzit ce s-a întâmplat cu Prometheus. - Nu ştiu despre ce vorbeşti.
- Bună eschivă... - Mda, mai trebuie să lucrez la asta puţin.
Simmons l-a folosit pe Goa'uldul din Adrian Conrad ca să fure X-303.
Intenţiona să meargă pe o planetă cu un depozit de arme extraterestre foarte avansate.
Am fost devastat când am auzit de moartea lui Simmons, apropo..
Da, am plâns cu toţii.
Ce nu ştii...
este că planeta pe care Simmons intenţiona să ajungă are o Poartă stelară...
- Simmons ştia? - Sigur.
În cele din urmă s-a dovedit mai uşor să fure X-303 decât să pună stăpânire pe SGC doar pentru a folosi Poarta.
NID ştie de planeta asta de ceva timp.
Nu trebuie să-ţi explic de ce nu v-au zis şi vouă.
În schimb păstrează un secret care ar putea salva întreaga planetă.
O, sunt sigur că ar fi spus ceva dacă ar fi fost forţaţi.
Însă adresa poate fi a ta chiar acum, pentru premiul din spatele uşii nr. 1...
Graţierea prezidenţială.
Asta e tot, tot cadoul, Jack.
Vreau sÄƒ vin cu voi de data asta.
Cred că ai băut ceva înainte de a veni aici.
Uite ce e, ştiu că mi-ai pus la îndoială metodele în trecut,
însă am luptat pentru acelaşi lucru.
Vreau să ajut ca lumea să fie în siguranţă faţă de Goa'uld.
- Frumoasă replică. - Ei bine, mulţumesc pentru bere.
- Nimic nu-mi place mai mult decât un cârnăcior bun. - Da, suntem ceea ce mâncăm.
Cred că nu o să mai am nevoie de asta.
Ce e aia?
Adresa planetei unde se află armele Anticilor.
Pentru Dumnezeu.
- Nu-ţi va fi de folos fără mine. - De ce nu?
Nici Simmons nu a ştiut că există o uşă impenetrabilă care
protejează depozitul de arme.
Iar eu am cheia.
PARADISE LOST Traducerea în română: Crisia.
N-a zis cum a ajuns în posesia cheii?
Nu.
E îndoielnic ca Pentagonul va autoriza prezenţa Colonelului Maybourne într-o misiune.
Nu ar trebui măcar să explorăm planeta a cărei adresă ne-a oferit-o?
Şi-a riscat pielea doar prin faptul că a făcut propunerea asta.
Poate putem trece de uşă şi fără el.
Dacă Maybourne crede că asta merită o graţiere, ce se afla acolo trebuie să fie deosebit.
Fă-o.
Nu-i nimeni acasă.
Poţi traduce asta, Jonas Quinn??
Nu e limba Anticilor, dar e clar o limbă care aparţine uneia dintre rasele din alianţa anticilor.
- Nox? Asgard? - Furlings.
O, nu, nu tipii ăia.
- De ce? - Nu ştiu, pur şi simplu nu-mi pot imagina nişte chestii mici, drăguţe şi păroase care să facă arme puternice, asta e tot.
Nici măcar nu ştim cum arată.
Furling. Mie îmi sună drăguţ şi pufos.
Secţiunea asta spune ceva de genul "Doar cei drepţi vor trece"
Se pare că aici va intra cheia lui Maybourne.
Captez indicaţii de energie. Există o sursă de energie în arcada asta.
Aici.
Domnule? Asta e cu siguranţă ceva.
- Ce? - Nu ştiu. Nu recunosc tehnologia.
Dar poţi s-o faci să funcţioneze?
Generale, povestea lui Maybourne se verifică până acum.
Există o barieră despre care Carter crede că poate fi un transportor.
Însă nu poate să-l facă să funcţioneze fără cheia lui Maybourne.
Ce recomanzi, Colonele?
- Jack! - Harry.
Am încredere în tine.
Te-ai predat. Ce se întâmplă de aici înainte depinde de tine.
Poţi scoate cătuşele, soldat.
Generale, îmi pare bine să te văd din nou.
În ciuda trădării tale anterioare, ai arătat dorinţa de a ne ajuta cu o situaţie serioasă de curând.
Şi de aceea Preşedintele e decis să acţioneze în această problemă.
Cu plăcere.
Să vedem ce ai adus.
- Când plecăm? - Eu plec chiar acum.
- Te vom anunţa ce a ieşit. - Jack!
Am crezut că sunt destul de limpede. Dacă nu merg şi eu înţelegerea pică.
Harry, eşti arestat, eu am cheia şi ies pe uşa aia.
Nu prea eşti în măsură să negociezi.
Misiunea asta va avea succes doar dacă merg şi eu.
Piatra aia e inutilă fără combinaţie.
Cum aşa?
A fost găsită iniţial acum 80 de ani în mormântul unui faraon în Egipt.
Era învelită într-un pergament pe care erau scrise cuvinte pe care nici un lingvist nu le-a putut descifra,
...totuşi eu am reuşit să le obţin traducerea.
De la cine?
Conţinea instrucţiuni de utilizare a pietrei pentru a accesa puterea Zeilor.
Acea informaţie există într-un singur loc. Aici.
Înţelegerea e înţelegere.
Vrei să treci prin uşa aia? Eu voi fi cel care o deschide.
Cred că se întâmplă mai multe aici decât recunoaşte el.
Nu mă îndoiesc de asta, d-le. Însă dacă nu e dispus să ne spună, nu-l putem obliga.
Oricât de mult aş vrea să încerc.
Aşa mai merge.
Mergem?
Da?
Ştii care e adevăratul motiv pentru care vreau să fac asta?
N-am trecut niciodată prin chestia asta până acum.
Adevărat?
Am condus operaţiunile de pe alte planete de pe Pământ, folosind un comunicator Goa'uld.
- Nervos? - Eu? Nu.
Savurez momentul.
- Gata? - Da.
Bine.
- Carter. - Domnilor Coloneli.
- Maiorule. - Jonas?
A terminat de catalogat scrierile şi a plecat să cerceteze zona înconjurătoare cu Teal'c.
- A tradus totul? - Nu. Mai are nevoie încă de nişte referinţe de la SGC.
Spune că va mai dura un timp. - Harry?
Da.
- Ce e? - Sunt sigur că am făcut bine.
Harry...
Ar fi trebuit să funcţioneze.
Lasă-mă să mă uit şi eu.
Dumnezeule!
Harry!
- Ticălosule, bun de nimic ce eşti... - Jack!
- Fiu de...! - Jack!!
Maior Carter!
Ce s-a întâmplat?
- Unde naiba suntem? - Fir-ar să fie, Jack, de ce a trebuit să faci asta?
- Unde e arma? - Nu ştiu, nu e la mine.
- Unde e? - Nu e aici.
- Cred că n-a trecut cu noi. - De ce nu?
De unde să ştiu eu? Poate că bariera opreşte armele?
Armele Goa'uld. Acum ascultă-mă pe mine.
Vreau un răspuns cinstit de la tine.
Din moment ce eşti aici, ţi-aş putea arăta.
- Hei! - Haide!
Nu ajung nicăieri aici.
Jonas, întoarce-te la SGC.
Cere-i Generalului Hammond să trimită o UAV.
Dacă O'Neill şi-a activat dispozitivul de urmărire, vom putea să-l localizăm.
- Nu ai putut să mă laşi să plec! - Ai tras în mine!
Te-am paralizat.
- Nu mă întorc, să ştii. - Unde?
Oriunde. La Poarta stelară sau pe Pământ.
- Despre ce vorbeşti? - Nu ştiu, poate că există vreun mod să te trimită pe tine înapoi.
Nu cred că cineva ar trebui să poată să plece de aici, asta e parte din înţelegere.
- Despre cine vorbeşti? Ce înţelegere? - Oamenii din locul unde mergem noi.
Maybourne, ţi-ai pierdut complet minţile? Că dacă suferi aş fi bucuros să-ţi curmez suferinţa.
Este o utopie extraterestră. Potrivit pergamentului ar trebui să fie paradisul.
Cum?
Cu mult timp în urmă, câteva persoane dintr - o societate extraterestră avansată,
au format această comunitate utopică, mică şi izolată.
Şi-au trimis delegaţii să găsească şi să evalueze oameni din toată galaxia...
..şi să le ofere o şansă de a li se alătura. Piatra şi pergamentul au fost invitaţia.
Şi asta nu are nimic de-a face cu armele pe care le căuta Simmons?
M-am gândit că e singura modalitate prin care pot trece prin Poartă.
Ştii ceva, Harry, nu că nu aş crede că m-ai minţit din nou,
doar că m-ai minţit din nou!
Haide, Jack, nimeni nu m-ar fi lăsat să trec prin Poartă doar pentru asta.
- Măcar m-ai fi crezut? - Şi eşti sigur că merită?
Nu poate fi mai rău decât locul în care am fost obligat să mă ascund de curând.
Aproape că mă găsiseră, era doar o chestiune de timp.
În plus, nu mai am nimic pe Pământ.
Banii pe care ar fi trebuit să-i iau când am vândut ruşilor simbiotul lui Adrian Conrad
.. au fost ultima mea încercare de a-mi face un rost pe Pământ.
Fă ceva bun şi se va transforma într-un dezastru.
De proporţii majore.
Am obosit să fug, Jack, şi de ce ar trebui, acum când am o şansă de a mă retrage în paradis?
Văd copaci, Harry. Ai copaci şi în Colorado.
Gata de lansare, d-le.
Mulţumesc, sergent.
Încă nici o veste de la Colonelul O'Neill şi Colonelul Maybourne, d-le.
Au dispărut de peste o oră.
Suntem gata.
- Domnule, aş vrea să-mi cer scuze. - Pentru ce?
E vina mea, i-am permis colonelului Maybourne să-mi ia arma.
Maiorule, haide să ne concentrăm acum să-i găsim.
Da, d-le.
- Te-ai rătăcit. - Nu, sunt sigur că ăsta e drumul.
- De ce? - E în valea asta.
- E ciudat, ar fi trebuit să fie cineva să ne întâmpine. - Şi asta e tot ce e ciudat la asta.
Ar fi trebuit să ştie când cineva foloseşte uşa. Mă aşteptam la un fel de primire.
- Nişte băuturi, ceva. - Păi, ceva.
Cabana Boys.
Uite ce e, Maybourne, nu aud tobele bătând.
Cât de veche era invitaţia?
Nu e nimeni aici.
Am observat asta.
Harry!
Asta era în broşură?
Maiorule, tehnologia asta nu seamănă cu nimic din ce am întâlnit până acum.
- Ştiu. - Nu avem nici un punct de referinţă, nici o metodă de interfaţare.
Lucrez la asta, doctore.
La fel ar trebui să faci şi tu!
Corect.
Cred că înţeleg de ce ai vrea să te retragi aici.
Având în vedere opţiunile.
Ai găsit ceva ce ar semăna cu o poartă de întoarcere?
Nu.
O să mă omori?
O să mă gândesc la asta.
Ei bine, nu cred că o să plecăm de aici.
Nu putem şti cât de departe ne-a transportat.
Am putea fi pe cealaltă parte a planetei.
De aceea o să supravieţuim aici până suntem salvaţi.
Până când suntem salvaţi... Jack! Locul ăsta ar trebui să fie secret.
Uşa a fost proiectată să îl ţină secret.
Desigur, noi deţinem singura cheie cunoscută vreodată.
Cel puţin ai fi putut să mănânci aia înainte de a ajunge aici.
O să avem nevoie de mâncare şi de apă potabilă.
- Am băut direct din lac. - Asta e o chestie deşteaptă.
- N-am murit încă. - E devreme.
Jack, n-or să ne găsească niciodată.
- Am acoperit atâta suprafaţă cât ne -a permis raza de acţiune a UAV.
Ai primit veşti de la Tok'ra?
Da, au răspuns şi au spus că nu ştiu când unul dintre oamenii lor cu o navă va putea să ne ajute.
-..ce fac? - Cred că şi-au încheiat analizele.
Scuză-mă? Unde e Colonelul O'Neill?
Nu-l văd pe aici, tu îl vezi? L-aţi găsit voi cât am fost plecată?
Suntem aici de o săptămână şi nu sunt foarte sigur, dar cred că putem cu toţii să...
..ne petrecem restul vieţii încercând să determinăm exact cum funcţionează chestiile astea.
Ştii ceva? Chiar dacă aş pocni din degete şi l-aş porni acum,
încep să mă îndoiesc că ar putea stabili unde l-a trimis pe Colonelul O'Neill.
Pariez că aproape toate datele se află
în artefactul pe care colonelul Maybourne l - a folosit să deschidă uşa.
Eu hotărăsc când am terminat aici.
Cu tot respectul cuvenit, maiorule,
îi voi prezenta raportul meu generalului Hammond.
Dacă e pregătit să înceapă un proiect de analiză pe termen lung, voi fi bucuros să revin, cu valiza mea cea mare.
Dar până atunci, dacă mă scuzi?
Ceva?
Câteva muşcături.
Sunt aici, totuşi.
- Ai dormit bine? - Nu. Tu?
Când am ajuns aici am crezut că e linişte.
Acum parcă nu mai suport zgomotele. Insecte, animale, nu ştiu, tot aud chestii.
- Se numesc păsări. - Nu, nu, astea sunt sunete ciudate.
Suntem pe o planetă extraterestră.
Da...
Jack, nu pot trăi cu chestia asta, are gust de arrugala.
- Urăsc arrugala. - Nu o mânca.
Trebuie să mâncăm.
Ştii ceva, dacă stai aici şi dai din gură, n - o să prind nimic.
Ce-a fost asta?
Asta e greşit din atâtea puncte de vedere.
Să nu mai faci asta niciodată.
Vrei să spui că tu nu auzi nimic?
Nu.
Noaptea trecută, pot să jur că am auzit pe cineva alergând pe aici.
Am petrecut o oră încercând să-l găsesc.
- Animale. - Nu sunt urme.
Îţi pierzi minţile.
Nu crezi că e cam înfricoşător pe aici?
Doar prin prezenţa ta.
Da, bine...
Încep să mă întreb dacă unii dintre utopici n-ar putea fi încă în viaţă.
- Nu există nici o dovadă. - Poate că sunt aici într-un alt mod.
În regulă, acum devii ciudat.
Haide, Jack, ai văzut şi chestii mai ciudate.
Alte dimensiuni, alte planuri ale existenţei. Ai spus-o chiar tu, asta e o planetă extraterestră.
- Deci ce vrei să fac? - Dă-mi arma ta de 9 mm.
- Nu. - Haide, tu ai P90.
Dormi cu el lângă tine, pentru Dumnezeu;
- Vreau doar să mă pot apăra. - Uită de asta.
Jack! Vreau arma aia.
Uită de ea! Nu-ţi place aici, descurcă-te. E numai vina ta.
- Nu ţi-ar păsa dacă aş muri, nu-i aşa? - Ce?
Vreo creatură extraterestră ar putea veni să mă atace noaptea,
şi să mă ia când tu dormi.
Noi doi suntem singurii de aici.
Crede-mă, singurul de care trebuie să te temi pe aici sunt eu.
Da...
Domnule, un satelit capabil să depisteze dispozitivul de urmărire al Col. O'Neill ar putea acoperi o zonă mult mai mare.
Tok'ra l-ar putea recupera mai târziu cu o navă, când ar deveni una disponibilă, deci costul efectiv ar fi minim.
- Comparat cu ce? - Cu a pierde satelitul.
Ce spui despre costul sistemului de livrare,
de mâna de lucru necesară pentru a-l trece prin poartă şi apoi de a-l reasambla pe partea cealaltă?
Domnule, nu cred că poţi pune un preţ pe viaţa Colonelului O'Neill.
- Sigur că nu, însă... - Activare neprogramată din exterior.
Vom continua asta mai târziu.
Recepţionăm o transmisie, doar audio.
Aici e Jolen din Tok'ra. Cu cine vorbesc?
Gen Hammond, maior Carter, Teal'c şi Jonas Quinn sunt de asemenea aici.
Maiorule, tocmai am primit mesajul tău referitor la dispariţia Colonelului O'Neill.
Aveţi o navă capabilă să cerceteze planeta?
Da. De fapt, deja am avut ocazia să zbor peste planeta respectivă.
Nu existau semne de viaţă umane detectabile.
- Eşti sigur? - Foarte sigur. Îmi pare foarte rău.
- Mulţumesc. Hammond terminat. - Jolen terminat.
2 săptămâni mai târziu.
Maybourne!
Maior Carter.
Teal'c, ăsta e vestiarul femeilor.
Se pare că nu mai este altcineva aici decât tu şi eşti complet îmbrăcată.
Adevărat.
Eşti în regulă, maior Carter?
Sunt în regulă, da.
Ai încetat să speri că îl vei găsi pe O'Neill?
Să sper? Nu.
Încep să cred că Dr. Lee are dreptate.
Nu cred că uşa e răspunsul.
A trecut aproape o lună, Teal'c, dacă ar fi existat o cale de întoarcere...
Doar că...
Simt că abia l-am pierdut pe Daniel,
şi nu ştiu dacă mai pot...
Dumnezeule!
M-ai împuşcat!
Nu ştiam că eşti acolo.
Stai acolo!
Lasă chestia aia jos.
- Ai vrut să mă omori încă de la început. - Să te ia naiba, Maybourne!
Glumeam.
- Uite ce mi-ai făcut la picior! - Am pus o capcană pentru porc.
Cu o grenadă?
Unde te duci?
Harry?
Am găsit ceva.
Nu mai mânca planta aia.
Se joacă cu mintea ta, Harry.
Ah, să te ia naiba...
Generalul Hammond spune că ia în considerare noi conducători pentru SG1. Inclusiv pe tine, Maiorule.
Ştim. Ai aflat ceva?
Da, da, am putut în cele din urmă să obţin câteva poze
ale artefactului lui Maybourne.
Sunt destul de vechi, aşa că pergamentul e greu de citit.
Sunt destul de sigur că semnele de pe piatră sunt doar decorative, însă...
Teal'c, dă înapoi banda.
- Stop, acolo. - Asta a fost prima zi în care am fost acolo.
Nu pot să cred. Nu a fost vizibilă dupa asta; am şi uitat că a fost acolo.
- Ce? - Luna.
Dispozitivul barierei nu foloseşte tehnologia găurii de vierme.
Nu a fost proiectat să te trimită în galaxie.
Credeam că au fost trimişi în altă parte pe planetă,
însă nu a fost aşa, au fost trimişi pe luna aia.
De unde ştii asta?
Cercul cel mare e planeta, cercul cel mic e luna,
linia dintre ele este o cale de transport.
Harry?
Harry? A fost un Goa'uld.
Nu a putut aduce o armă, deci a adus o plantă.
E un fel de drog.
Poate că a fost un experiment,
poate că trebuie să îi facă pe oameni să-l servească, nu ştiu, însă n-a funcţionat.
Toţi oamenii ăştia s-au omorât între ei din cauza plantei ăleia.
Eşti paranoic,
se joacă cu mintea ta. Nu încerc să te omor.
Lasă-l jos.
Lasă-l jos sau te împuşc.
Nu încerc să te omor, Harry.
Pierzi mult sânge.
Dacă nu fac ceva acum, o să mori.
Ce retragere mai e şi asta.
Cum te simţi?
Mi s-a mai limpezit capul.
Cât timp am fost leşinat?
Nu ştiu, o zi sau mai mult.
Am dat-o în bară rău de tot, nu-i aşa?
Nu e vina ta.
Nimeni de aici n-a putut să se stăpânească.
Chiar de la început.
Îmi pare rău, Jack, nu trebuia să te târăsc în asta.
Da, Harry, ai fost un băiat tare obraznic.
Hei, nu muri acum.
Ce diferenţă ar fi?
Pentru că suntem pe cale de a fi salvaţi.
- O, ce drăguţ. - Nu-i aşa?
Nu mă pot întoarce.
Aş prefera să mor aici decât să-mi petrec restul vieţii în închisoare.
Da, m-am gândit puţin la asta.
Cred că ai suferit suficient.
- La naiba, chiar am apucat să te împuşc. - De două ori.
Cred că Tok'ra vor găsi o planetă frumoasă pentru tine.
Mulţumesc, Jack.
Sigur, Harry.
Sigur.