Este un semnal pe radar, o umbră pe ultrasunete,
la prea mare adâncime ca să fiu sigură. Ştii, poate e o focă moartă.
Oricum, o să o excludem şi o să împachetăm pentru sezonul ăsta.
Încă o săptămână sau două şi va fi întuneric mai tot timpul, mult prea frig pentru a lucra afară.
Cât priveşte întoarcerea de la anul, ei bine, ştii că nu depinde de mine.
Pentagonul reevaluează prezenţa noastră aici în fiecare an.
Vorbeşte cu ei.
Poate că noile mele concluzii cu privire la DHD vor fi suficiente pentru a-i convinge că trebuie să continuăm.
Sunt convins că dacă vine de la tine, va avea mai multă greutate.
Cel găsit odată cu poarta din Antarctica a murit la scurt timp după ce a fost adus în Zona 51.
A fost folosit de câteva ori şi apoi a rămas fără energie.
Asta a fost prima indicaţie pe care am avut- o că sursa de putere ce alimentează poarta are o viaţă limitată.
Am rulat mai multe de teste de comparare a sursei de putere cu cele ale unor DHD de pe alte planete.
Credem că acum avem dovada că poarta pe care am găsit-o acolo jos este una din cele mai vechi din întregul sistem.
- Ar putea fi mai veche de 50 de milioane de ani. - Platoul Antarcticii nu era acoperit cu gheaţă la vremea aceea.
- Nici măcar nu era situat la Polul Sud. - Nu e obligatoriu ca poarta să aibă originea acolo.
Ar fi putut să fie mutată de pe altă planetă în orice moment, dar asta este ceea ce trebuie să determinăm.
- Cum? - Trebuie să mai fie şi altceva acolo jos.
Vreau să spun că am lucrat acolo 4 ani. De când am dezgropat pe cei doi Jaffa nu am mai găsit nimic altceva.
- Dacă ultimele săpături sunt ceea ce par a fi... - Hei, Micheals, chestia asta din gheaţă...e ceva...
{Y:b}{Y:u}{C:$FF0000} Episodul 4, seria 6 FROZEN Corectat de Crisia.
- De ce pleacă avionul? - Frigul nu face bine la părţile electronice.
- Se va întoarce. - Când?
- Să-i întrebăm pe oamenii ăştia. - Salut, mă bucur să vă întâlnesc în cele din urmă, maiorule.
De asemenea. Dr.Michaels, ea este Dr.Fraiser.
Doctorii Woods şi Osbourne.
- În regulă. E suficient. - Bine aţi venit în Antarctica, colonele.
- Mersi...e plăcut să te reîntorci. - Să mergem înăuntru.
- Cât va dura? - Câteva zile, poate mai mult. De ce?
Prognozele meteo nu arată prea bine.
- E cam obsedat de vreme. - O să îi placă la nebunie aici.
Mai bine vă păstraţi hainele. Menţinem o temperatură sub 0 în laborator pentru a păstra specimenul în condiţii bune.
- Ne-am gândit că veţi vrea să-l vedeţi imediat. - Absolut.
După cum vedeţi, suntem foarte bine echipaţi. Avem un laborator de cercetări,
o cameră de observaţie,
şi aici e laboratorul de carantină.
După dezgroparea celor doi Jaffa în primul an, ne-am aşteptat să găsim mai multe şi mai repede.
Am numit-o Aiyana...înseamnă "floare eternă".
- Indian american? - Bunicul meu a fost un sfert indian Cherokee.
- De unde ştii că este o ea? - Ultrasunetele.
- Dai cu presupusul... - Formele par a fi de femeie,
- DeÅŸi, admit cÄƒ e greu de determinat sigur. - Å¢i-ai fÄƒcut o pÄƒrere ÅŸi despre vÃ¢rsta ei?
- ÃŽntre 25 ÅŸi 35? - Plus sau minus cÃ¢teva milioane de ani...
- Câteva milioane? - Asta este ceea ce indică analizele preliminare din conţinutul de oxigen din gheaţă.
Mda, dar nu cumva fiinţele umane au evoluat pe această planetă acum 800-900.000 de ani?
- Aşa am crezut noi. - Oh, chestia asta ar putea fi foarte importantă.
Aşa cum ai spus, dovezile ne duc la ideea că Poarta Stelară se afla aici înaintea gheţurilor.
Jaffa care au fost găsiţi aici nu puteau fi înghetaţi de atâta timp.
- Nici pe departe. - Dr.Jackson a teoretizat
că atunci când poarta a fost îngropată, acum 2000 de ani, Goa'ulzii au avut grijă să deschidă alta în Antarctica.
Asta din cauză că o crevasă s-a format. A permis găurii de vierme să se conecteze şi în final să creeze o cavitate mai mare.
- Jaffa au fost înghetaţi după asta. - Dar ea nu.
- Mult mai înainte. - Deci nu este nici Jaffa, nici Goa'uld.
Oricum, oricine ar fi...probabil era în viaţă când poarta din Antarctica a fost folosită prima dată.
Trebuie să luăm mai multe mostre pentru a determina dacă a fost îngheţată în acelaşi filon.
- Ai luat o mostră de ţesut? - Da...Aş vrea să te uiţi şi tu.
Ascultaţi...poate cineva să tragă o concluzie pentru mine?
Domnule, am putea să avem în faţă dovada că umanitatea a evoluat cu mult timp înainte decât am crezut până acum.
- Şi poate nici nu e originară de pe această planetă. - Darwin ar fi distrus.
- Ce este, O'Neill? - Am uitat să înregistrez The Simpsons.
Este important pentru mine.
Este incredibil.
- Ştiu. Nu există adipocere. - Ce sunt alea?
Un reziduu care se formează pe ţesutul animalelor moarte când este expus la umezeală.
Dar nu asta este partea cea mai uimitoare. Celulele ţesutului sunt intacte.
Asta este ceea ce speram să spui...Am crezut că poate mi-am pierdut minţile.
Scuză-mă...cum?
Când îngheţi celulele vii se formează cristale care până la urmă distrug integritatea celulei.
Din acest motiv nu am putut să dezvoltăm o metodă viabilă pentru prezervarea criogenică a trupului uman.
- Deci? - Deci...aceste celule sunt perfecte.
Ar putea foarte bine să fie de la tine sau de la mine.
Mâna dreaptă, braţul drept şi parţial capul au fost expuse...hainele par a fi croite.
Material necunoscut.
Dau la o parte ceva ce seamănă cu o mânecă ce-i acoperă faţa.
- Ai reuşit? - Da.
Este conservată remarcabil.
Am răspuns cortical...Sam, am nevoie de ajutorul tău!
- Să mergem! - Ce se întâmplă?
Electroencefalogramă. Măsoară activitatea cerebrală.
- Unde Delta. - Este imposibil!
- Am văzut lucruri şi mai stranii. - Trebuie să o scoatem afară.
Domnule, daţi drumul la căldură!
- La trei...când eşti pregătit, Jonas. - OK.
- OK, unu, doi, trei. - OK.
- Temperatura este 23 de grade. - Bine.
Nici un semn de degerătură. Presupun că nu ai un bypass?
OK, să încercăm soluţie salină caldă, un miligram EPI, şi gazele sanguine.
Medicii de aici au o vorbă: Nu eşti mort până nu eşti fierbinte şi mort.
Asta pentru că tot ce este mai rece de 28 grade deseori rămăne nedetectat.
- OK, avem activitate electrică neregulată. - Intubez.
Înclină-i capul, Sam.
A intrat...Dă-mi tubul.
Asta este...
OK.
Avem bătăi ale inimii.
Hei, sângerează.
- Sam...poţi să preiei ventilarea? - Da.
PH este 6.9. E acidă, dar PO2 este 98.
10 bătăi pe minut.
- Este în fibrilaţie. - Încarcă la 200.
- Eliberează! - Aşteaptă!
Bradicardie sinusoidală. 30 bătăi pe minut. Tensiunea arterială 6 cu 4, în creştere.
Nu pot să cred că se întâmplă aşa ceva.
Este conştientă.
Respiră singură.
Cred că o speriem.
Este în regulă. Hei, este în regulă...este în regulă...
- Putem să-i scoatem tubul afară? - Da.
Este în regulă. Sam, ajută-mă.
Uşor...uşor...ţine-te bine.
Ia-o uşurel...este în regulă.
Este în regulă...gata...da.
Michaels...2.5 miligrame de Valium. Uşor, nimeni nu îţi doreşte răul.
Este în regulă. Gata, gata...
Noi nu am făcut nimic, d-le. S-a însufleţit singură.
A fost ca şi cum procesul de dezgheţare a declanşat un răspuns intern, spunându-i corpului să revină la viaţă.
- Nu e Goauld, nu? - Nu, d-le.
- În regulă...deci cu ce avem de-a face aici? - Ceva non-uman probabil...din câte ştiu eu.
- Atunci ar putea fi într-adevăr dintr-o altă lume. - Din câte cunoaştem până acum,
toată viaţa umană din galaxie a fost transplantată pe alte planete de către Goa'ulzi de pe Pământ.
Probabilitatea apariţiei unei forme de viaţă care să fi evoluat astfel încât să arate exact la fel ca noi este...
este astronomică.
De fapt...dacă ea este atât de bătrână pe cât credem noi...nu s-ar putea ca noi să fi evoluat să semănăm cu ea?
- Adevărat. - Trebuie să verificăm locul din nou.
Cel puţin mai ia o mostră de gheaţă să dovedim vârsta gheţii.
- Aveţi nevoie de ajutor? - Ne descurcăm.
- S-a trezit din nou. - Cred că o să încerc să-i vorbesc.
Hei.
- Jonas. - Francine.
Nu mai avem nevoie de chingile astea, nu-i aşa?
Este în regulă.
E mai bine, nu? Vrei să o ridici?
Poţi vorbi? Vorbeşti?
- Poate că nu ne înţelege. - Aş fi foarte surprins dacă ar face-o,
dar asta nu înseamnă că nu putem comunica, corect?
Eu sunt Jonas.
Jonas...e numele meu.
Presupun că poate vorbi.
Jonas, Jonas este numele meu. E numele meu.
Francine este numele ei. Tu ai un nume?
- Asta te deranjează? - Oh, e vina mea, scuză-mă!
- Scu-ză? - Este ceea ce spui cuiva când îi provoci durere sau tristeţe...când ai făcut ceva...
Nu ştiam...mă laşi să mă uit? Este în ordine.
Este uimitor.
Ui-mi-tor.
Da, aşa eşti.
Ui-mi-tor.
Prognoza de care se temea Jonas este mai rea de cât se credea iniţial.
Woods, Osbourne, aici este O'Neill, răspundeţi.
- Da, colonele, te aud. - Furtuna se îndreaptă către voi.
Am înţeles. Suntem aproape gata.
Se va întuneca în curând, oricum...ne întoarcem în 2 ore... Woods, terminat.
- Nu am aflat nimic. - Nimic?
Nu, nici măcar numele ei. Este evident o problemă de comunicare.
- Poate vorbi, dar... - Nu putem şti care sunt efectele congelării,
chiar şi cu abilităţile ei de a-şi păstra sănătatea fizică intactă, o parte din mintea ei s-ar putea să fie distrusă ireversibil.
- Rana de la braţ s-a vindecat complet. - Poftim?
Vreau să spun că dacă ne-am da seama cum de este capabilă să se regenereze...
- Nu ar putea în mod intenţionat să ne ascundă ceva? - Ce motiv ar avea să ascundă ceva?
Teama.
M-am gândit că ţi-e foame.
Ţi-am adus nişte mâncare.
O mănânci.
Nu e cine ştie ce, dar...încearc-o.
Nu e mult...
mai bine.
Bănuiesc că dacă ai fost îngheţată atât de mult timp...
- Eşti bine? - Da, da.
Cred că e prea multă căldură acum.
Hei, vreau să îţi arăt ceva...aici, priveşte, priveşte.
Ai văzut vreodată asta?
Da? Nu?
Uimitor.
Vom încerca altceva.
- Priveşte la asta. - Ce sunt?
Electroencefalograme făcute Cassandrei când suferea din cauza efectelor experimentelor genetice ale lui Niirti.
Cassie a început să dezvolte abilităţi telekinetice.
Acestea sunt cele pe care le-am făcut colonelului O'Neil când avea cunoştiinţele Anticilor depozitate în creierul lui.
Acum le compar cu ale...Aiyanei...
E vreo legătură?
OK, Niirti a încercat să creeze oameni avansaţi genetic...
şi dispozitivul Anticilor a rescris memoria colonelului O'Neill până când Asgarzii au oprit procesul.
A făcut mai mult de atât. Au fost activate zone inactive din creierul lui.
Sam, ce-ar fi dacă e mai mult decât o coincidenţă asemănarea dintre aceste modele?
Vrei să spui că această femeie este...?
Spun că este un alt exemplu al unui stadiu avansat al omului din procesul de evoluţie umană.
Care duce unde?
Codul antarctic poate trăi în ape foarte reci, alţi peşti ar putea dezvolta cristale de gheaţă în sângele lor.
Au avut cam 40 de milioane de ani timp să se adapteze schimbărilor de temperatură
şi au dezvoltat această proteină care se comportă ca un antigel.
Sunt peşti.
În timp, evoluţia poate face lucruri uimitoare.
Uite ce e, ştim că oamenii pot deveni fiinţe mult mai puternice. Am văzut ce s-a întâmplat cu Daniel.
- Da, cu ajutorul altor fiinţe puternice. - Da...
Această femeie ar fi putut apărea cu 50 milioane de ani înaintea evoluţiei oamenilor pe Pământ...
Da, dar asta ar pune-o undeva în spatele nostru pe scara evoluţiei...nu înaintea noastră.
Doar dacă...
Doar dacă...evoluţia noastră nu se întâmplă pentru prima dată.
Astea nu e ceva important, Janet... asta e ceva uriaş!
OK, este numai o teorie şi în mod sigur nu avem nici o dovada clară, încă...
Da, da, dar dacă ai dreptate...această femeie ar putea face parte din rasa care a inventat Poarta Stelară.
O etapă a acelei dezvoltări, oricum.
- Un Antic în viaţă... - Şi arătăm exact ca ea...
Asta ar putea însemna că evoluţia noastră nu a fost un simplu accident biologic.
Dr. Fraiser!
Michaels a leşinat. Are febră. Am nevoie să fac mai multe teste.
- Aiyana? - Ea e bine.
- Ştiu la ce te gândeşti. - Şi?
E posibil să fie purtătoarea unei contagiuni.
- Nu ar fi şi ea bolnavă? - Există multe boli care nu afectează gazda purtătoare, dar îi poate îmbolnăvi pe ceilalţi.
Se poate ca abilităţile ei de vindecare să se lupte cu infecţia, dar să nu o fi vindecat complet.
- Ar trebui ca...Jonas să mai fie acolo? - Dacă vrea el să fie.
E posibil să fi fost deja expus. E posibil ca noi toţi să fi fost expuşi.
Dacă chestia asta a venit de la ea trebuie să aflăm tot ce ne poate spune.
- C-130 este programat să ne ia de aici mâine. - Mai bine nu l-ai chema.
Ah, oricum nu ar fi zburat pe o vreme ca asta.
Până aflu mai multe despre ce se întâmplă aici suntem în carantină.
Woods, Osbourne, aici O'Neill, răspundeţi.
Osbourne, Woods...aici e O'Neill. Răspundeţi.
- Cum se simte? - Nu prea bine.
Febra nu scade, nu răspunde la antibiotice.
Orice ar fi, se mişcă rapid.
Woods şi Osbourne încă nu s-au întors şi nu răspund la radio.
Dacă au aceleaşi simptome ca şi Michaels, ar putea fi slăbiţi, dezorientaţi sau leşinaţi.
Şi chiar gândeşti ca asta provine de la Aiyana?
Michaels pare să fi fost prima afectată şi ea a fost cea care a lucrat cu mostrele de ţesut.
Unde este Woods?
Ne-am despărţit...sperând că îşi va găsi drumul înapoi aici.
- Dar snowmobilul? - Blocat într-o râpă.
Sunt -34 grade...nu va rezista mult timp afară.
Are temperatură mare. Ajută-mă să-l aduc înapoi în baracă.
Sam, o să am nevoie de ajutorul tău.
Din fericire, Woods şi-a activat EPIRB.
Rămăi în contact radio.
Dr.Woods s-a rătăcit.
Colonelul O'Neill şi Teal'c au ieşit pentru a-l găsi. Să sperăm că o vor face.
Dr.Michaels şi Dr.Osbourne sunt amândoi...bolnavi.
Dr.Fraiser crede că am putea să fim infectaţi cu o boală pe care o porţi. În cele din urmă, ne vom îmbolnăvi cu toţii.
Dar...nu ai nici cea mai vagă idee despre ceea ce vorbesc, deci...
Ai?
Mă poţi înţelege?
Înveţi mai repede decât mine.
Deci, poţi să-mi spui ceva despre boala pe care o porţi?
De ce tu nu eşti bolnavă? Nu ştii? Nu-ţi aduci aminte nimic?
Ai idee cum de eşti capabilă să te vindeci singură?
Am să măresc doza de antibiotic, dar până acum nu am văzut nici un semn de creştere bacteriană în cultură.
Dacă este un virus, nu pot face mai mult de atât.
- Cât timp mai au? - Zile...ore...nu ştiu.
Rinichii lui Michaels au început să cedeze şi asta e un semn rău.
Mostra de gheaţă pe care a adus-o Osbourne o plasează pe Ayana în acelaşi filon cu Poarta Stelară.
Are cel puţin 3 milioane de ani vechime.
Dar dacă se trage dintr-o rasă anterioară erei glaciare şi teoria ta este corectă, atunci ea ar putea fi mult mai în vârstă.
Carter, răspunde.
- Colonele, aici e Carter. - Am găsit snowmobil-ul abandonat.
Vom continua să căutăm pe jos.
Vizibilitatea este aproape zero şi nu mă pot folosi de satelit pentru localizare.
- Frigul afectează antena de pe SatNav. - Vom continua căutarea. O'Neill terminat.
Dr.Woods! Dr.Woods! Dr.Woods!
De necrezut! Înţelege tot ceea ce-i spun...Totul.
I-am spus exact ceea ce se întâmplă aici şi pare să ştie
că într-un fel ea este responsabilă. Ca şi cum ar fi vina ei. - Ţi-a spus ea asta?
- Nu în atâtea cuvinte, nu. - Păi, ce zici de ceva ce ne-ar fi într-adevăr de folos?
Nu încă, dar asta nu înseamnă că memoria nu îi va reveni.
Este logic ca mintea să-şi fi revenit mai târziu decât trupul.
Problema este, Jonas, că nu ştim cât timp mai avem.
Corect.
Să-l ducem în laborator.
La trei...unu,doi,trei.
Este în şoc hipotermic. Trebuie să-i dăm hainele jos. Trebuie să-l băgăm imediat în pături calde.
Sam, am nevoie să-l conectezi la monitor.
Asta nu poate să fie de bine.
Oh, Dumnezeule...
Este în fibrilaţie.
Ia padelele, eu iau gelul.
Încarcă la 200.
Ok...eliberaţi.
Nu, nu, nu...aşteaptă...aşteaptă...
Să vedem...să vedem ce face.
Semnele vitale au revenit la normal.
Eşti în regulă?
Ştii ce ai făcut?
Ştii cum ai făcut-o?
Poţi s-o faci din nou?
Dr. Michaels şi Dr. Osbourne sunt amândoi...sunt într-o stare proastă.
Şi dacă nu îi poţi ajuta...
Cred că a mers.
Asta e de bine, nu? Când se trezeşte, ne poate face bine pe toţi?
Nu neapărat...vindecarea lor a extenuat-o.
- Ce este, Janet? - Este o mostră de sânge de la Aiyana.
Voi ştii mai multe în scurt timp.
Hei, te simţi bine?
Mda. Care crezi că e problema?
Orice sau oricum ar face asta, o slăbeşte de fiecare dată.
Vreau să spun că încă poartă acel virus în ea, Sam.
Mi-e teamă că va ajunge la un punct unde se va expune ea însăşi pericolului.
Mult noroc.
OK. Nu pot fi sigură, dar numărul de celule albe a scăzut semnificativ.
Celulele albe fac parte din sistemul nostru imunitar şi...ea încă este...umană.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că tu, eu, Sam şi Jonas ne vom simţi din ce în ce mai rău în următoarea zi şi
nu ştiu ce se va întâmpla dacă o vom lăsa să ne vindece pe toţi.
Ar putea muri.
Ar putea să salveze câţiva dintre noi sau pe toţi, cine ştie...
Ştii, poate are doar nevoie de timp să-şi recapete forţele.
Pentru moment, nimeni dintre noi nu se află în pericol imediat, de aceea sugerez să ne odihnim.
- Voi rămăne să supraveghez. - Nu...Teal'c,
dacă nu intri în Kel-No-Reem, sistemul tău imunitar va fi la fel de vulnerabil.
- O vom supraveghea noi. - Mda, măcar atâta putem face.
Voi rula nişte teste pe noi trei, să căutăm marcatorii de anticorpi. Adică sper că, orice ne-ar fi făcut, suntem imuni acum la o nouă infecţie.
OK...şi restul vom merge la somn. E un ordin.
Bună.
Mulţumesc.
Mi-ai salvat viaţa.
Trebuie să recunosc că mă simt puţin vinovat că eu mă simt bine, în timp ce colonelul O'Neill şi restul sunt toţi bolnavi.
Dacă ne-am putea da seama cum...
Furtuna e pe sfârşite.
Bun. Poate vom reuşi să chemăm o echipă de intervenţie aici.
Mă duc să-l înlocuiesc pe Woods.
Norm, trezeşte-te...Norm...
A dispărut. Woods e inconştient.
Verifică acolo.
Arde.
Veţi fi în regulă, d-le. Ne revedem în curând...
Teal'c, chiar dacă nu eşti bolnav, se poate ca tu să porţi virusul.
Vom fi cu toţii curăţaţi după ce ne întoarcem la SGC.
Tensiunea arterială se menţine la 8 cu 4. Adu-mi ultimele analize de sânge.
- Ce face? - Fac tot ce le stă în putinţă, d- le.
Am vorbit cu Tok'ra. Au spus că este posibil să nu ne poată ajuta, dar trimit pe cineva oricum.
Singura lui şansă este Aiyana, d-le.
- A reuşit să oprească virusul complet pentru noi. - De ce nu a putut să oprească şi virusul din ea?
Din ce mi-am dat seama până acum, d-le, virusul acţionează ca o meningită cerebrospinală, atacând creierul.
În ciuda asemănărilor fizice, chimia creierului Aiyanei pare a fi diferită de a noastră.
Se poate ca ea să declanşeze un răspuns imunitar la noi, pe care nu-l poate declanşa la ea după ce boala ajunge în stadiul final.
Ce şanse sunt ca ea să supravieţuiască?
Mă bucur să văd că te-ai trezit.
Aveam un sentiment că vei reuşi până la urmă.
Mulţumesc pentru ce ai făcut pentru mine.
Nu trebuia să faci asta...pentru niciunul dintre noi.
Hei, ia-o încet, da?
Trebuie să îţi recapeţi puterile. Colonelul O'Neill încă are nevoie de tine.
Mai mult de atât...vrem să trăieşti.
Eu vreau să trăieşti.
Scu-ze.
Ventilaţie.
Dă-mi un miligram EPI...
Încarc la 200...
Liber...
Nimic...
Încarc la 300...liber...
Haide, haide...din nou...liber.
Condiţia lui este mai presus de puterea de vindecare a unui dispozitiv manual.
Totuşi, există un simbiot care are nevoie urgentă de o gazdă.
Ce s-a întâmplat?
Ei bine, fosta gazdă a fost rănită mortal în misiune şi simbiotul nu a putut să o vindece.
Credem că nu se va întâmpla la fel în cazul colonelului O'Neill.
Trauma fizică este mult mai greu de vindecat decât boala.
Nu cred că O'Neill ar alege să devină un membru Tok'ra.
Sunt conştient de dezgustul colonelului pentru cei de felul nostru,
totuşi, sunt surprins că tu crezi că ar alege moartea mai bine decât unirea cu un simbiot.
Aiyana a murit.
- Dr.Fraiser a făcut tot ce a putut, dar... - Poate a fost menit să se întâmple aşa chiar de la început.
Jonas, acesta este Thoran de la Tok'ra. Thoran, acesta este Jonas Quinn.
Tok'ra oferă un simbiot în speranţa că îl va putea vindeca pe colonelul O'Neill.
- Ce are de spus colonelul O'Neill? - Colonelul O'Neill este în comă.
- Adevărul este că suntem în poziţia de a decide pentru el. - Cum putem face asta?
Nici un simbiot Tok'ra nu ar alege să se contopească permanent cu o gazdă care nu-l doreşte.
- Poate se ajunge la un aranjament temporar. - Ce vrei să spui?
Simbiotul, Kanan, e unul pe care îl cunosc foarte bine. Nu mă îndoiesc că ar fi dispus
să se contopească cu O'Neill, să îl vindece
şi apoi să părăsească trupul, dacă altă gazdă va fi găsită. - Şi dacă nu?
Vă asigur că mai degrabă s-ar sacrifica pe el însuşi decât să rămână într-o gazdă care nu îl doreşte.
Fosta gazdă a lui Kanan a murit înainte de a dezvălui informaţii vitale despre misiunea sub acoperire în care se afla.
Subliniez importanţa acestor informaţii.
Domnule, cred că este evident că nu dorim altceva decât să îl putem ajuta pe colonelul O'Neill,
dar mă gândesc că cel puţin îi putem da oportunitatea să decidă singur.
Îi administrez un EPI. Nu ştiu dacă va merge.
- Îi va face rău? - Nu poate fi mai rău de atât.
D-le. Nu ştiu dacă mă auziţi...Tok'ra v-au oferit o înţelegere.
Există un simbiot care are nevoie de o gazdă. Se gândesc că el ar putea să va vindece.
Ar putea fi singura dvs. şansă.
Ar fi doar temporar. Ar ieşi din corpul dvs. imediat ce vor găsi o altă gazdă.
D-le...aţi înţeles ceva din toate astea?
- Carter? - Da, sunt aici.
Doar peste cadavrul meu.
D-le, gazda simbiotului a murit în timpul unei misiuni.
Tok'ra au motive serioase să creadă că simbiotul are informaţii vitale de dezvăluit şi are nevoie de şansa asta.
Ei au promis că dacă nu se va găsi o altă gazdă într-un interval de timp rezonabil,
simbiotul s-ar sacrifica mai degrabă pe el însuşi, decât să stea într-o gazdă care nu îl doreşte.
D-le...Vă rog...