EPISODUL 17 CREED, OKLAHOMA
E cineva?
Belyakov?
Un vis urât?
- Iau două. - Mizez.
Ce meci?
Pe unde dracu ai umblat? Pe Marte?!
Baer contra lui Louis?
E aşa-numitul "meci al secolului".
Poţi fi sigur! Joe Louis îl va rupe în bucăţi pe tipul ăla!
Drace, tare prost mai eşti.
Uşurel, Fletch. Mai lasă-l pe băiat în pace.
Novicii ăştia doi au nevoie de puţină instruire în artele bărbaţilor.
Băieţi, prima lecţie:
când un tip alb intră în ring cu un tuciuriu,
tuciuriul n-are nici o şansă.
Boxul este numit "dulcea stiinta".
Şi la asta da de necaz coloratul tău.
Partea aia cu "stiinta" impune probleme.
Da, dar Joe Louis e un uriaş.
Drace, nu-mi pasă nici dacă e mare cât un taur,
nici un cioroi nu e pe jumate cât de atlet e un alb.
Cum aşa?
Păi, fiindcă nu poate gândi.
E călcâiul lui Ahile pentru el, ca să spun aşa.
Te rog spune-mi că n-ai pariat pe Joe Louis.
Câţiva dolari.
Să-ţi fie învăţătură de minte, prietene.
"Meciul secolului", Doamne, mai degrabă "certitudinea secolului".
Să vă spun la amândoi ceva, dac-aş fi în locul vostru,
Aş pune tot ce am pe Max Baer.
Lacrimile vor curge ca ploaia diseară, în Harlem.
Ţineţi minte cuvintele mele.
Cafeaua asta are gust de apă stătută.
Mie-mi pare bună.
Păi, tu eşti obişnuită cu ea.
Eşti aici de mai mult timp decât mine.
Dulceaţo, nu contează de cât timp eşti aici,
ci pe unde ai umblat înainte.
nu mai e cale de întoarcere.
Ai vreo veste de la profesor?
Nici una.
Doar nu crezi că Samson l-a ucis?
Ba da.
Şi voi avea grijă ca piticania aia va alege un număr pentru ce-a făcut.
Poţi fi sigură de asta.
Poate că a fugit împreună cu Catalina.
Catalina?
Mexicancă aia care dansa erotic în Loving?
A plecat în aceeaşi noapte ca Lodz.
Probabil e doar o coincidenţă.
E tragic.
Asta se intampla când îţi rod spirochetii creierii.
Scuză-mă.
Să nu crezi că-s nebună, dar...
şi eu am văzut-o.
Pe cine?
Pe mama ta.
Mama mea e moartă.
Sofie...
Sofie, aşteaptă...
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
Ce ai?
Ruthie spune că a văzut-o pe mama mea.
- Mă duc s-o pun la punct. - Nu te du.
Nu-i spune nimic.
Nu-i drept.
E în ordine.
Când începeţi să turnaţi fundaţia?
De mâine în şase săptămâni.
Dacă doriţi mai devreme, va trebui să bag un al doilea schimb.
Costul nu contează.
Ce facem noi aici este lucrarea Domnului, dle Bowler.
Nu-i aşa că e frumoasă, Norman?
Aceasta de aici e intrarea cu rampa
din spatele templului?
Da, domnule, aşa cred.
Iat-o.
Vezi?
În felul acesta nu vei pierde nici o slujbă.
Justin, eu...
Bună dimineaţa, Iris.
Dle Dolan.
Îmi cer scuze pentru întârziere.
Am fost reţinut pe drum.
Dumnezeule, tine kilometri întregi!
Oameni în maşini vechi, pe jos...
Minunat plan.
Mulţumesc, Tommy.
Iris, condu-l te rog pe dle Bowler
şi arată-i unde am vrea să amplasăm fantana?
Sigur.
Mulţumesc.
Dle Bowler?
Veşti rele?
Mă tem că da.
Am urmărit-o pe Iris...
Hawkins...
Încotro?
Trebuie să vorbesc cu un tip.
V-am văzut pe tine şi pe Sofie, de dimineaţă.
Aţi devenit cam apropiaţi, nu?
Da şi?
Ascultă, puştiule, ea suferă şi apelează la tine.
Şi apoi se intampla alte lucruri.
Despre ce dracu vorbeşti?
Zic să o laşi în pace.
Spun că nu are nevoie de încă o durere.
Eu spun că nu te priveşte pe tine asta.
Nu, ai dreptate. Nu mă priveşte.
Dar amândoi ştim că oriunde te-ai îndrepta,
e foarte probabil să fie un drum fără întoarcere.
Iar fetiţa aia...
A pierdut destule deja.
Hawkins!
Intră.
Voiam doar să-ţi spun că-mi pare rău.
Nu face nimic, scumpo.
De altfel, mie ar trebuie să-mi pară rău.
Trebuie să crezi că-s scrântita.
Poate.
Sofie...
Nu sunt nebună.
Închide uşa.
Te rog.
Mi-ai spus odată că...
credeai că mama ta era
cu un picior în lumea asta şi cu unul în cealaltă.
Vedea vreodată morţi?
Eu îi tot văd.
În fiecare zi.
De când am fost muscata de şarpe.
Muncitori pe care i-am cunoscut şi încă câţiva.
Circari...
Văzându-şi de treaba lor.
Ai văzut-o pe mama mea?
Pe ea cel mai mult.
Ţi-a spus ce vrea?
De ce se tot întoarce? Ceva?
Nimic.
Nici unul dintre ei nu vorbesc. Nici măcar o vorbă.
Sunt doar...
acolo.
Nu eşti nebună.
Ea a făcut-o, Justin.
Nu încape nici o îndoială.
A incendiat misiunea.
A omorât copilaşii aceia.
Nu.
Oamenii nevinovaţi nu se duc cu maşina în pustietate ca să-şi ardă hainele.
Trebuie să fie ceea ce purta în noaptea aceea. Altfel n-are sens.
Mereu am spus că voi urma adevărul,
oriunde îmi va purta paşii.
Iar acum iată-l.
Chiar în pragul casei mele.
E cineva acasă?
Te-ai rătăcit?
Îl caut pe domnul Geddes.
Eu sunt Evander Geddes.
Tu faci măşti?
Domnule!
Vin imediat.
Nu am prea mult timp de pierdut.
Prostii.
Se găseşte mereu timp pentru cidru fiert
şi companie plăcută.
Acum...
Unde rămăseserăm?
Henry Scudder.
O, da.
Hack Scudder.
Ne-am distrat pe cinste,
pe vremuri, la "Hyde and Teller".
Ai făcut o mască...
după fata sa?
Intra-devar. Şi ce mască grozavă era.
Desăvârşită.
Vezi tu, tinere prieten, de când m-am retras,
fac numai măşti după copii.
Aceia încă abia născuţi,
feţişoarele lor dulci care n-au fost răvăşite încă de vise sfărâmate.
Henry Scudder a fost o rara excepţie.
De fapt, el e singurul client adult pe care l-am avut de câţiva ani.
Fiecare por, fiecare nuanta,
redata perfect. Ai văzut-o?
N-am mai văzut niciodată ceva asemănător.
Şi aş pune rămăşag că n-o să mai vezi una ca ea vreodată.
Pun pariu că a fost scumpă. A costat mult?
O, da.
Dar ce preţ poate pune cineva pe imortalitate, tinere prieten?
Cine a plătit-o?
Henry a plătit-o, desigur.
Vrei să spui că... a plătit-o înainte să moară?
De ce râzi?
O, tânărul meu prieten, nu.
N-am făcut o mască mortuară pentru Henry.
Este cât se poate de viu.
Fir-ar să fie.
Cea mai grozavă distracţie din lume, copii!
Mulţumim, tata.
Ţineţi-vă bine!
Lasa roata să meargă întruna. Bine?
Sigur?
O să se învârtă cel puţin o jumătate de oră.
Aşa m-am gândit şi eu. E prima lor tură cu roata
şi vreau să şi-o amintească toată viaţa.
Da, domnule.
Eşti un om bun.
Aşa tată, rar vezi.
Nici măcar nu-mi pot închipui cum ar fi să am un aşa tată.
Fii serioasă.
Tatăl tău te iubeşte.
Sigur, mă iubeşte.
Dar nu aşa.
Nici pe departe.
Desigur, nu-l poţi învinui prea tare.
Adică, uită-te la mine.
Nu sunt o fiinţă de iubit.
Asta nu-i adevărat.
Nu-i deloc adevărat.
Nu vorbi despre tine în felul ăsta.
Bine.
- Dacă o spui tu. - Aşa spun.
Jonesy!
Ce-i?
Unde-i Ben?
- Habar n-am. - Când l-ai văzut ultima dată?
Dar ce, are el mutra de dădacă?
De ce faci asta?
Nu exista altă cale.
Te-am ajutat.
Ţi-am dat totul,
chiar şi casa asta... banii, templul.
Nici una dintre ele nu ar fi fost posibile dacă nu ar fi fost incendiul.
Da, ai dreptate.
Aveai nevoie de martiri. Ţi i-am oferit.
- Nu ţi-am cerut... - Niciodată nu-mi ceri!
Nu a trebuit niciodată să mă rogi.
Întotdeauna am ştiut ce voiai
şi întotdeauna eu am fost cea care a plătit preţul.
Ai dreptate.
Alexei?
Alexei, te rog?
Îmi voi asuma eu vina pentru incendiu.
Eu nu sunt unul dintre discipolii tai.
Iris...
Dacă aveai vreo intenţie să o duci până la capăt,
ai fi făcut-o cu mult timp în urmă.
Dacă vrei ca eu să fac asta...
va trebuie să mi-o ceri.
Hai, Justin.
Cere-mi-o.
Cere-mi să mă predau.
Nu pot.
Roagă-mă.
Dragostea de mama...
e un sentiment puternic, tinere prieten.
Chiar şi cei cu inimă cea mai impietrita
au o slăbiciune pentru iubita lor mamica.
De asta te-a pus s-o faci?
Da.
Şi un cadou foarte potrivit, aş putea adăuga.
Mi s-a spus că ar fi oarbă.
Ştiu asta!
Încerc să aflu unde a plecat.
N-aş putea să-ţi spun.
Trebuie să-ţi fi lăsat ceva,
Să poţi da de el sau unde să-i expediezi masca.
S-ar putea să am o adresă.
Unde?
Am nişte hârţoage vechi puse pe undeva.
O să mă uit mai târziu.
Nu, acum! Uită-te acum.
Avem atâtea despre care să vorbim.
Nu primesc prea mulţi vizitatori.
Domnule, îmi pierzi vremea!
Mergi, te rog, să găseşti adresa aia!
Desigur.
Dacă-mi permiţi
ai o fata foarte interesantă?
Încă tânăr.
Tenul e catifelat şi suplu.
Adresa...
Şi, totuşi, sprâncenele pronunţate,
pomeţii, ochii adânci
ale unui bărbat puternic care se va arăta în curând.
Îmi cer scuze. Mă port prosteşte.
Mă duc să caut acum.
Nu, la stânga. Întoarce-o spre stânga.
Spre stânga. Hai!
Spre stânga ta, ce Dumnezeu.
Spre stânga, dobitocule!
Sunt prea multe interferenţe.
Trebuie să-i pot auzi capul ăla mare al lui Louis trosnind
- când loveşte podeaua! - La naiba, Dreifuss.
Distrugi suspansul!
"Bea Moxie, singura bautura dulce cu..."
Hei! Bine, nu te atinge de ea.
Mă duc să văd ce face temniceră. Mă întorc înainte să sune clopoţelul. Bine?
Muierea aia e nemaipomenită.
Da, nu încape îndoială.
Totul e-n regulă?
Clientul următor,
e cu adevărat grozav.
Chipeş de nu se mai poate.
Personalitate fascinantă.
Foarte iscusit.
E un...
E un bărbat în adevăratul sens al cuvântului
şi totuşi, surprinzător...
tandru.
- Pare o partidă excelenta. - Este.
Este. E fără îndoială.
Un adevărat risipitor?
Din cale afară de generos.
Trebuie să fie un adevărat iubit.
I-ar putea da câteva lecţii chiar şi lui Clark Gable.
Ar fi bine să-şi de-a jos izmenele cât mai iute fiindcă n-avem vreme toată ziua!
Felix?
Cât de mari ţi-s datoriile?
Iisuse, iubito, nu acum.
Poţi să-mi spui. Sunt mai mari de o sută?
Mai târziu.
Două sute?
Trei?
Haide, iubitule. Descarca-ţi sufletul.
Sunt patru sute şi ceva mărunţiş.
Felix!
Jur,
sunt doar un şir de ghinioane blestemate.
Cât ai pariat pe lupta aia?
Pe cea de diseară? Nimic. Nici un bănuţ.
Nu, am terminat cu asta. Nu mai pariez.
- Ai face bine să-mi spui adevărul. - Îţi spun.
Dumnezeu mi-e martor.
Iubito, nu cred că vrei să faci asta.
Ar trebui să-mi fac un control la cap.
Plăteşte-ţi datoriile
şi să nu mai faci altele niciodată, m-ai auzit?
Cât se poate de tare, îngeraşule.
Niciodată.
Mare responsabilitate.
Toţi copiii aceia, îşi pun viaţa în mâinile tale,
având încredere în tine ca nimic nu va ieşi prost.
Cred că nu privesc lucrurile aşa.
Cred c-ar fi bine să începi s-o faci.
Tu eşti singurul lucru care sta între ei şi o moarte prematură.
Hastings, Nebraska, 1908,
Îmi aduc aminte de parcă s-ar fi întâmplat ieri.
O fetiţă începuse să legene gondola când a ajuns în vârf.
Cam cum face puştiul ăla acum.
O frumuseţe de fetiţă...
Păr blond, ochi mari, albaştri.
A căzut.
S-a prăbuşit, cred, vreo 14 metri.
Ca o păpuşă într-o rochie cu crinolina.
Până când s-a lovit de una dintre barele alea.
La naiba, ce privelişte.
Mama ei zbieră: "Puiule, puiule, puiule..."
culegând fărâmele acelui copilaş
şi încercând să-l lipească la loc
ca pe un Hopa-Mitică.
Hei, acolo sus! Nu va mai legănaţi!
Să te întreb ceva.
Aveţi vreun tip care lucrează aici pe nume Scudder?
Nu te pot ajuta.
Nu poţi... sau nu vrei?
Te urci în roata sau nu?
Eşti un tip destul de încăpăţânat.
Mereu cu atenţie,
Redând întocmai fiecare curbură.
O formă a perfecţiunii care este
suma imperfecţiunilor individuale.
Ţelul meu,
este să captez sufletul.
Este să captez sufletul.
- Ce e locul ăsta? - Atelierul meu.
Ce dracu faci?
Ceva...
magic.
Aşa, zbate-te.
Transpiraţia deschide porii.
Ascultă.
Te rog.
Ascultă.
Doar... dă-mi drumul.
Nu merg la poliţie, jur.
Ştiu că n-o să faci aşa ceva.
Nu, nu se duce nimeni vreodată la poliţie.
Nu te speria, tinere prieten.
E un simplu paralizant.
Am nevoie doar să te ţină
complet nemişcat.
Mă auzi?
Asta a fost o mare prosie!
Puteai să te tai,
sau să-ţi faci un cucui.
Acum...
Ai auzit de ghipsul de Paris?
Ei bine, acesta este ghips din Genoa.
Un ghips mult mai fin.
Desigur, eu...
adaug câteva ingrediente proprii.
Ulei de în fiert
şi un pic de ceară de albine
şi o doză infimă de parafină.
Un strop de aluminiu
pentru a grăbi procesul de uscare.
Încântător.
Da, aşa-i...
Încântător.
Te-ai trezit.
Ce s-a întâmplat?
Ai adormit pe canapea.
Sper că te-ai odihnit bine.
Ce mi-ai făcut?
Nimic. Eu doar... Am fost aici.
Am pictat.
Ai vreun atelier?
Ce să am?
- Unde e? - Nu am aşa ceva!
- Ştiu că ai un subsol. - Nu.
- Ce e sub casă? - Nu pricep.
Arată-mi!
Vezi? Nu e nimic acolo.
Nimic.
Poate că ai avut un vis urât.
Trebuie să fi fost o grozăvie.
Asta e adresa lui maică-sa.
Am fost deja acolo.
Asta e singura pe care o am.
Nu vrei să rămâi pentru cină?
Pregătesc piept de pasăre.
Nu. Mersi.
Trebuie să mă întorc.
Bun venit la "Biserica din Eter",
o oră de credinta şi de speranta prezentată de iubitul nostru, Frate Justin.
Nu va voi minţi, fraţi şi surori,
când Eva a mâncat marul,
speranţele efemere ale omului pentru o viaţă în paradisul veşnic au fost zdrobite.
Ca urmare, acum trăim într-o lume a durerii şi a deznădejdii.
O lume a durerii şi a deznădejdii.
O directă la cap!
Şi un croşeu puternic în piept!
Baer este aruncat în corzi!
O lovitură de dreapta şi încă una şi încă una!
Joe Louis este nemilos în urmărirea lui după Max Baer!
Baer merge clătinându-se într-un colţ neutru.
Prinţul încoronat al boxului pare ameţit!
Doctore, ce bătaie măreaţă a mai primit astă seară!
Bombardierul Maro se apropie,
aruncând combinaţii nemiloase la cap şi piept.
Uite o dreaptă puternică. Şi Baer e la podea!
- Nu! Haide! - Ridică-te!
- Ridică-te, ticălosule! - Cinci, şase, şapte...
opt, nouă. S-a terminat!
Într-una din cele mai clare meciuri din istoria boxului,
marele Joe Louis l-a anihilat pe Max Baer,
după numai 2 minute şi 23 de secunde din repriza a patra!
Ce mai noapte, oameni buni!
Ce mai noapte!
"Certitudinea secolului".
Cu asta te alegi dacă pariezi pe un jidan.
Ce-ai spus?
- Zic şi eu... - Max Baer nu e evreu!
Sigur că e.
Toată lumea ştie asta.
E jidan până-n măduva oaselor.
Deci, n-a fos un...
Un alb împotriva unui negru.
Nici vorbă de aşa ceva.
Ticălosul!
E un blestemat de evreu.
Pe aici e ieşirea, oameni buni.
Pe aici.
Pe aici, oameni buni, pe aici e ieşirea.
Trebuie să fie plăcut.
Ce anume?
Trebuie să fie plăcut să fi aşa mititel.
Orice bărbat, femei sau vreun ţânc mai răsărit înălţându-se deasupra ta,
vrând să te ridice şi să te alinte exact ca pe un bebeluş.
Da, exact aşa-i.
Cineva chiar mi-a spus că tu conduci aici.
Poate fi asta adevărat?
Se poate.
Nu te epuizează niciodată, să tot ai de-a face cu uriaşii?
Uneori. Ca acum, de exemplu.
Ştii, îmi placi!
Eşti mare de-o şchioapă, dar te aprinzi repede.
Ce zici de asta?
Ai călătorit vreodată cu un băiat pe nume Scudder?
Nu, din câte-mi amintesc.
Ciudat.
Pentru ca un tip din Loving, New Mexico,
unul de la un han,
mi-a spus că acest Scudder era prieten cu un pitic,
aşa că m-am gândit că umbla cu un carnaval.
Nu cu acesta.
Da, aşa mi-au spus toţi.
M-au purtat cu vorbă toată ziua.
Şi apoi te-am văzut pe tine
şi m-am gândit, care sunt şansele, ştii?
Câte chiştoace ca tine
ar putea merge pe acelaşi drum pe care e acest Scudder?
- Scudder, zici? - Da.
S-ar putea să te pot ajuta cu asta.
Era şi timpul...
Ce ştii?
Ai putea încerca la circul Fraţilor Daily.
E un circ de prima mână.
Probabil că lucrează pentru ei.
Iar ei se poartă mizerabil cu piticii.
Ai face bine să cooperezi, piticanie,
sau o să aduc poliţia pe voi.
Dacă tu eşti un om al legii atunci eu sunt John Dillinger.
Păstrează-te pentru Halloween.
Carnavalul ăsta e de rahat!
Nu sunt aici decât idioţi, târfe şi curiozităţi de doi bani.
Ai noroc că nu vă dau foc.
Ai pariat pe afurisitul ăla de meci.
Sfinte Iisuse, mai femeie.
De ce trebuie să-ţi dau tot timpul raportul?
Priveşte-mă în ochi şi spune-mi că n-ai pariat!
La drept vorbind...
am pariat.
Toţi banii?
Poţi fi sigură că pe toţi.
I-ai pierdut pe toţi?
Cine a spus că i-am pierdut?
Ai pariat pe Joe Louis?
Bineînţeles. Era o victorie sigură.
Ai pariat toţi banii ăia pe un negru?
Ce-mi pasă mie ce culoare are?
Doar nu crezi că sunt vreun ţopârlan prost?
Vezi asta...
Tocmai asta...
Au închis.
Da, văd asta.
Lucrezi aici?
Nu.
Fumezi?
Da, mulţam.
Ai venit la carnaval de unul singur?
Ce s-a întâmplat? Nu ţi-ai putut găsi o fata?
Nu văd nici una de braţul tău.
Ai reuşit.
Am avut destule femei la viaţa mea.
Toate nişte trădătoare nenorocite şi curve de doi bani.
Să-ţi spun ceva, puştiule...
Cu cât cunosc mai mult femeile...
Cu atât îndrăgesc mai mult câinii.
Hei!
Ţi-am spus că au închis.
Ce te-a făcut să te răzgândeşti?
E ceva ce trebuie să încerc.
Pari neliniştită.
Taie-le.
Cele Două Nuiele.
Reprezintă un stăpân care veghează asupra împărăţiei sale
şi, totuşi, sta cu spatele.
Cenuşa, agonie, desfigurare.
Se întâmpla iar, nu-i aşa?
Să mă opresc?
Nu.
Continuă.
Ce-ai văzut?
Nimic.
Sunt îndrăgostiţii.
Atracţie, pasiune, încercări câştigate.
Nu vrei să auzi ce înseamnă?
Cred că ştiu.
Tu ai fost întotdeauna cea care "citea" cărţile.
Am turnat benzina pe podea.
Am aprins chibritul.
Nu ştiu cât timp am stat incremenita acolo.
Îmi aduc doar aminte cum chibritul...
îmi ardea degetele.
Şi apoi totul a luat foc.
Am fugit.
Am urmărit-o de vizavi cum arde.
Simţeam nevoia să văd cum se intampla...
Dar nu...
Nu voiam să aud ţipetele.
De ce?
M-a învăluit o umbră...
care s-a năpustit asupra mea.
- Trebuia făcut. - Ajunge.
Ai notat totul?
Totul.
Ai făcut ceea ce trebuia, Irina.
Eşti iertată.
Asta ai văzut?
Am fost acolo.
Bănuieşti că acolo e Scudder?
Da.
O să-i spun omului.
Te urmăreşte cineva.
E o matahală îmbrăcat într-un costum maro?
Cred c-am dat de el când am venit.
E un tip tare drăguţ...
Zâmbeşte întruna, dar are ochi de mort.
Ce crezi că e?
Vreun sticlete?
Genul lui se simt mai bine în spatele gratiilor, decât înaintea lor.
Am presimţirea, totuşi, că se va întoarce.
Gata.
Asta ar trebui să ţină.
E grea.
E un colet recomandat.
- De la cine e? - Nu are adresa expeditorului.
Mulţumesc, Dinah.
Hei, puştiule! Mişcă-te. N-avem vreme toată ziua!
Să mergem. Pune bagajele alea acolo.
Haide, trebuie să vină o furtună. Să ne grăbim. Haidem!
Adu-o sus!
Haide!
Fir-ar să fie, Hawkins.
Nu te mai holba atata. Mişcă-te!