4400 de oameni au fost luaþi.
4400 de oameni au fost returnaþi.
Fiecare are o abilitate unicã.
Unul dintre ei are un mesaj.
Fiecare poate deveni magnific.
Riscul este mare.
Dar la fel este ºi rãsplata.
Iar acum nu mai este cale de întoarcere.
Lumea va trebui sã ne accepte.
Din episoadele anterioare...
Salutã-l pe noul ºef al NTAC-ului.
- Meghan Doyle. - Bunã.
N-am veºti bune. Boala tatãlui dvs a recidivat
ºi cred cã e momentul sã ne pregãtim pentru ce e mai rãu.
- Cine e Cassie ? - Nu sunt tocmai realã.
Eu sunt abilitatea lui Kyle.
Un Mesia reînviat, care împarte un elixir sacru ?
Un vraci ale cãrui mâini vindecã bolnavii ?
Sã nu uitãm de ªaman. Kyle, tu eºti ªamanul.
Heather Tobey...
Acum predau aici, la ºcoalã.
În sfârºit am gãsit un loc de unde nu mã vor alunga
doar pentru cã sunt una din cei 4400.
Orice ar fi conþinut injecþia ce þi-a fost fãcutã,
te-ai ales cu o alergie permanentã la promicin.
Niciodatã nu-þi vei mai recupera abilitãþile, domniºoarã Tyler.
Asta înseamnã cã voi ieºi de aici ?
- Unul din nume era April Skouris. - Sora mea ºi-a fãcut injecþia ?
Te întorci la Seattle.
Mã gândeam sã cer o angajare temporarã.
Nu se mai întoarce niciodatã aici.
E vorba de sora mea. O sã fac tot ce-mi stã în putinþã.
Poate cã la început povestea mea vi se va pãrea cunoscutã.
E vorba de o viaþã normalã,
de neglijenþa datã de tinereþea care se crede fãrã de bãtrâneþe...
O ridic eu.
Pe vremuri cred cã aþi frânt inima multor bãrbaþi, domniºoarã Parker.
Saint Tropez, august, 1955.
Proprietarul iahtului chiar m-a cerut de nevastã.
- L-am refuzat. - I-aþi refuzat pe toþi.
Sunteþi pregãtitã pentru injecþia cu morfinã ?
Cina e Ã®n frigider. V-am mai pregÃ£tit o dozÃ£ de morfinÃ£, Ã®n caz cÃ£ vÃ£ mai dor mÃ¢inile.
MamÃ£ ?
Ai spus cã nu stãm mai mult de 15 minute. O sã întârzii la serviciu.
Imediat termin, Lucas.
Tu ai vrut sã mã angajez. Dacã mã concediazã, tu eºti de vinã.
Vã mai aduc ceva ?
- Dacã eºti drãguþã... - Sigur.
La bãtrâneþe, am rãmas doar cu amintiri fãrã importanþã
ºi nici nu am pe nimeni cu care sã le împãrtãºesc.
Gata.
E aºa de frumos...
Viaþa a devenit o înºiruire plictisitoare de zile fãrã rost.
Pânã când am decis sã fac ceva în privinþa asta.
Mi-am fãcut injecþia...
Cu promicin.
ªi a schimbat totul.
Sufletul, conºtiinþa
sau cum vreþi sã-i spuneþi,
poate sã-mi pãrãseascã corpul.
Pot sã mã desprind de corp
ºi sã fiu din nou tânãrã.
Nu mã puteþi vedea, sau auzi,
dar sunt acolo.
Într-o fracþiune de secundã pot sã merg oriunde vreau,
sã vãd orice ºi pe oricine,
ca o femeie tânãrã pe cale sã-ºi descopere farmecele.
Aici erai. Vanessa, trebuie sã vii ºi tu.
Toatã lumea vrea sã o cunoascã pe artistã.
Dacã nu le place ? Dacã nu le place de mine ?
Glumeºti, nu ?
Ai vândut deja cinci tablouri. Eºti consacratã.
Hai.
Doamnelor ºi domnilor, Vanessa Martin !
Aceastã abilitate
mi-a schimbat cu adevãrat viaþa, în bine.
Mã simt mai liberã ºi...
mai legatã de lumea din jurul meu,
de alþi oameni.
Am ºansa de a fi "invizibilã"
ºi de a vedea ºi latura pe care oamenii încearcã sã ºi-o ascundã.
Da, sunt agentul Vanessei.
Nu vreau sã îmi asum meritele. Ea e artista, dar...
Eu am ajutat-o sã ajungã aici.
Poate pot sã te ajut ºi pe tine.
Mi-ar plãcea sã-þi vãd lucrãrile, mai ales nudurile.
Am crezut cã ultimele zile mi le voi petrece
uscându-mã de disperare
ºi regrete eterne.
În schimb, viaþa mi-a acordat o a doua ºansã,
de care am de gând sã profit la maxim.
Acea injecþie mi-a trezit din nou dorinþa de a trãi.
E un dar care-mi permite sã fac ºi sã simt lucruri
pe care nimeni nu le-a mai experimentat.
Cu toate acestea, nu auzi decât criticile aduse promicinului, de cãtre guvern.
"... ºi cã nimeni nu ar trebui sã se injecteze cu promicin".
"Dacã citeºti asta, ar trebui sã ºtii"
"cã mie nu mi-a fãcut niciun rãu."
"Mi-a schimbat viaþa cu totul."
"Poate cã þi-o va schimba ºi þie."
Ãsta e ultimul post.
Cine scrie posturile astea, le face sub protecþia anonimatului.
Închidem un blog, posteazã în altã parte.
Trebuie sã recunosc, e scris bine.
Dacã n-aº fi decisã ºi aº citi asta, cred cã mi-aº face injecþia.
Tocmai de aceea, acest jurnal a produs agitaþie la Washington.
Autoarea nu pare sã fie genul radical.
Pare a fi...
- Mãtuºa cuiva. - ªi dacã mãtuºa ta
vrea sã riºte pentru a cãpãta o abilitate, de ce n-ai face-o ºi tu ?
Presupunând cã femeia spune adevãrul despre ce poate sã facã.
Poate cã nu e tocmai responsabilã, dacã scrie despre asta,
dar nu reprezintã o ameninþare. ªi nu asta facem noi aici ?
Cãutãm ºi gãsim ameninþãrile ? Nu suntem Poliþia Gândirii (vezi "1984").
Sã te injectezi cu promicin e ilegal. Ca sã nu mai spun cã ar putea fi ºi mortal.
Dacã 20 de oameni decid sã ia promicinul dupã ce citesc acest jurnal,
10 din ei vor muri.
Nu uita de cei care vor supravieþui.
Chiar crezi cã toþi cei care vor supravieþui vor fi ºi ei drãguþi ?
Crezi cã abilitãþile lor vor fi la fel de paºnice ?
Femeia asta trebuie opritã.
Vom ºti exact ce intenþii are, de îndatã ce o veþi gãsi.
- Arestaþi-o. - Mã duc sã-mi pun echipamentul de protecþie.
Tom, tu adu gazul lacrimogen.
The 4400 Sezonul 4 Ep 3 - Audrey Parker's Come And Gone -
Traducerea ºi adaptarea SciFi Team
Biblioteca publicã. Focarul teroriºtilor.
Ai grijã ce spui, Tom. Poate cã toþi sunt implicaþi în asta.
Scuzaþi-mã.
Sunt Tom Baldwin, iar ea este partenera mea, Diana Skouris.
- Suntem de la NTAC. - NTAC ?
Pot sã vã ajut cu ceva ?
Cineva publicã pe internet niºte lucruri mai delicate
ºi o face de la un calculator din aceastã bibliotecã.
Managerul de zonã ne-a spus cã tu ai fost cea
- care s-a ocupat de calculatoare. - Da, aºa e.
Ne intereseazã accesãrile de ieri, în jurul orei 11:15.
Existã vreo posibilitate prin care putem...
sã aflãm cine a folosit calculatoarele la acea orã ?
Aveþi mandat sau aþi venit doar cu legitimaþia ?
Nu avem mandat... Încã.
Speram sã cooperaþi. Asta face parte dintr-o
- anchetã importantã, domniºoarã... - Parker.
Dacã n-aº crede cã ar fi ceva defãimãtor la adresa bibliotecii,
nu v-aº fi dat nimic.
Ce s-a întâmplat cu dreptul oamenilor la intimitate ?
Înþeleg ce simþiþi, domniºoarã Parker,
dar noi încercãm sã oferim oamenilor siguranþã.
- Atâta tot. - Poftim.
Nume, ore de logare ºi numãrul de legitimaþie al membrilor.
- Succes la "vânãtoare". - Mulþumim.
"Cine-ºi oferã libertatea în schimbul siguranþei,"
"nu meritã ºi nici nu va primi niciuna din cele douã."
Benjamin Franklin.
Mãcar eºti un tiran educat.
Mulþumesc.
Pânã acum, James se descurcã bine.
Dacã se þine de ºedinþe timp de 10 sãptãmâni,
sunt sigurã cã i se va îmbunãtãþi puterea de concentrare.
Mulþumesc.
Heather!
Heather Tobey, dispãrutã pe 2 martie 1974.
Shawn Farrell...
Nu sunt prea multe de spus.
Dupã ce s-a închis Centrul 4400,
singurul serviciu pe care l-am putut gãsi a fost cel de voluntar,
la clinica pentru copii.
E bine ºi aºa. Mã þine ocupatã.
Dar dacã-mi folosesc abilitatea, dacã "extrag" vreun talent din vreun copil,
mã duc la închisoare.
- E o nebunie. - ªtiu.
Jordan a rãspândit promicinul ºi acum toþi reprezentãm o ameninþare.
De când m-am trezit, la spital, m-am gândit
"ce ar trebui sã facã cei 4400, sã se alãture revoluþiei ?"
Sau facem asta sau ne prefacem cã nu suntem diferiþi faþã de ceilalþi.
Astea sunt vremurile în care trãim.
Vezi tu, nu pot sã accept asta.
M-am gândit sã-mi redeschid Fundaþia Tãmãduitoare.
Poate chiar sã redeschid Centrul.
Aº folosi banii mei, ca sã le pun pe picioare.
Cineva trebuie sã le arate oamenilor cã putem...
Cã putem sã facem bine. Cã suntem buni.
Eu pot sã-i vindec, iar tu-i faci pe copii mai buni.
Poþi sã le dai un talent. Poþi sã le schimbi viaþa.
Nu e nimic greºit în asta.
Dacã încerci sã devii din nou persoanã publicã, guvernul te va reduce la tãcere.
- Poate. - Vor fi nevoiþi.
Poate. Speram... Speram sã nu fac asta singur.
Bunã, Kyle.
Scuze, n-am vrut sã te sperii.
Ce faci aici ? Ce eºti ?
ªtiu cã nu eºti realã, dar faci parte din gândurile mele ?
Gândeºte-te la mine ca la un ghid. Ghidul tãu.
Acum vreau sã te întorci la casa din Barclay Court,
- la carte. - De ce ?
Am citit-o. Collier ar trebui sã fie...
Mesagerul lui Dumnezeu. Iar eu sunt un soi de ªaman.
- E o nebunie. - Ai citit cartea,
dar încã nu crezi în ea.
Ca sã ai încredere, trebuie s-o studiezi. Sã fie a ta.
Dã-mi voie sã te întreb...
Dacã nu te ascult ? O sã continui sã apari ?
Kyle, þi-ai fãcut injecþia cu un scop. Ai vrut sã se întâmple ceva.
Ei bine, eu sunt ce s-a întâmplat.
Eu sunt abilitatea ta ºi îþi spun sã iei cartea aia.
Va schimba totul.
Philip Delacroix ? Speram sã stãm de vorbã.
Ne cunoaºtem ?
Nu, dar pe amândoi ne intereseazã aceaºi persoanã.
Vanessa Martin ?
- E o artistã foarte talentatã, nu crezi ? - Bineînþeles cã e.
Delacroix... Delacroix...
E o alegere bunã pentru un impresar. Sunã exotic.
Ce crezi cã ar zice Vanessa
dacã i-aº spune cã numele tãu real este Philip Wilson ?
Cã te-ai dat drept agent imobiliar în Arlington, Texas
ºi cã ai "curãþat" economiile unor bãtrâni ?
Cã pe numele tãu e emis un mandat de arestare,
atât acolo, cât ºi în Florida ?
Ar zice cã eºti nebunã.
Vanessa are încredere în mine.
Bineînþeles cã are, dar asta face parte din planul tãu, nu ?
Ce-o sã faci acum ?
O s-o convingi sã-þi dea banii pe mânã
ºi apoi o sã dispari, când vei considera cã ai "curãþat"-o ?
Cine eºti ?
Cineva care vrea sã-i protejeze Vanessei viitorul.
ªi pe mine m-a pasionat arta, când eram de vârsta ei,
dar n-am avut talentul ei.
Am de gând sã fac în aºa fel încât sã aibã ºansa sã profite de pe urma lui.
Ca sã fac asta, trebuie sã nu mai aibã nicio legãturã cu tine.
Deci, ai de ales, dle Wilson.
O laºi pe Vanessa în pace ºi pleci din Seattle, definitiv...
Sau rãmâi... ªi te dau pe mâna poliþiei.
I-am interogat pe toþi cei care au folosit calculatorul.
Aºteptãm rezultatele testului promicin,
dar nu cred cã cel care posteazã e unul din ei.
O sã ne mai uitãm pe posturi mâine dimineaþã, poate ne-a scãpat ceva.
- E totul în regulã ? - Da. Sunt bine.
Mulþumesc pentru informaþii.
De fapt... Nu e chiar totul în regulã.
Într-un an, când fãceam masteratul, am venit acasã, de Crãciun.
Mi-am dat seama imediat cã ceva nu e-n regulã cu tata.
Avea niºte... convulsii. Ticuri ciudate.
O lunã mai târziu, a fost diagnosticat cu boala lui Huntington.
- Îmi pare rãu, e groaznic. - Asta s-a întâmplat...
Acum mai bine de 10 ani.
Doctorul mi-a spus cã suferã de pneumonie... din nou.
Cine ºtie dacã va putea s-o învingã ?
În dimineaþa asta am sunat la Washington.
I-am întrebat dacã... Poate...
Dacã l-aº fi convins pe nepotul tãu, pe Shawn, sã-l vadã,
poate l-ar fi fãcut bine pe tata.
Shawn e un tip generos. Sunt sigur cã o va face.
Au spus "Nu". Ca ºef al NTAC, trebuie sã fiu un exemplu.
Nu pot sã beneficiez direct
de pe urma unei abilitãþi a unuia din cei 4400.
De 10 ani, tata e pe moarte.
Nu existã leac pentru boala lui Huntington.
Apoi, l-am întâlnit pe nepotul tãu.
Dacã vrei sã vorbesc cu Shawn, o s-o fac. Da ?
Îþi mulþumesc, dar nu ºtiu dacã pot sã te rog sã faci asta.
Am acceptat acest post
pentru cã mi s-a pãrut cã e cel mai important lucru pe care l-aº putea face.
ªtiam cã vor fi sacrificii,
dar nu am crezut niciodatã cã ºefii mei îmi vor spune
cã, dacã vreau sã-mi pãstrez slujba, trebuie sã-l las pe tata sã moarã.
Salutare.
- Ben ! Dumnezeule ! - Surprizã !
Mã bucur sã te vãd. Mã bucur foarte mult.
Maia doarme, la ea în camerã.
- Cum aþi ajuns aici ? - Am sãrit într-un avion.
Maia a vrut sã stea treazã ºi sã te salute,
dar dormea deja de când ne-a adus taxiul.
Habar n-am avut cã veniþi.
A expirat contractul de închiriere din San Sebastian.
E clar cã o sã-þi ia mai mult decât ai crezut s-o gãseºti pe April, aºa cã...
Da, merge încet cãutarea.
Am interogat lumea, am dat telefoane, nimeni nu a vãzut-o.
Nu vreau sã te mai presez ºi eu,
dar ºi mie ºi Maiei ne-a fost tare dor de tine, aºa cã ne-am gândit...
Surprizã !
Da...
- Ai reuºit. M-ai surprins. - Diana...
Te-ai combinat cu un tip spontan. Un tip imprevizibil.
Nu mã înþelege greºit, mã bucur sã te vãd.
Speram doar cã asta sã fie o cãlãtorie scurtã, iar faptul
cã voi eraþi acolo însemna cã am ceva la care sã mã întorc.
Încã mai ai... Toþi avem...
De îndatã ce-þi gãseºti sora, bine ?
Între timp, o sã încercãm sã fim o familie.
Iar familiile nu trãiesc pe continente diferite. Corect ?
Singurãtatea poate fi la fel de palpitantã ca ºi traiul în doi.
Bineînþeles, mai întâi a trebuit sã trãiesc o viaþã în doi ca sã-mi dau seama de asta.
Ascultã asta. E de pe blog.
"Omenirea e împãrþitã în trei clase".
"Cei care nu sunt influenþabili, cei care se lasã influenþaþi"
"ºi cei care influenþeazã".
Foarte poetic. E o scriitoare bunã, dar asta ºtiam deja.
Da, dar e un citat. ªtii cine a spus asta ?
Benjamin Franklin.
Femeia de la bibliotecã. Cea cu calculatoarele.
- Ea e cea care a scris asta. - Bine lucrat.
Pare a fi vorba de o supradozã.
Nu e lividã.
Aº spune cã a murit cam acum o orã.
Tocmai am terminat de inspectat calculatorul ei.
Tehnicienii i-au gãsit tot jurnalul, salvat într-un fiºier pe hard disk.
Audrey Parker era bloggerul pe care-l cautam.
Una din ferestrele din spate era deschisã, dar nu e niciun semn cã ar fi fost forþatã.
La prima vedere, nu lipseºte nimic.
Avea o reþetã pentru morfinã,
deci presupun cã i s-a agravat artitra.
De obicei, injecþia i-o fãcea asistenta ei,
dar ocazional îi mai lãsa pregãtite ºi niºte doze suplimentare.
Medicul crede cã e vorba de o supradozã accidentalã,
li se mai întâmplã celor bãtrâni. Devin confuzi,
uitã cã ºi-au fãcut injecþia ºi îºi mai fac una.
Tu ce crezi ?
E posibil sã fi fost un accident, dar, totuºi, luase promicinul
ºi ºtia cã NTAC-ul e pe urmele ei.
Gândul unei condamnãri, la vârsta ei ºi în stadiul în care se afla ?
Poate cã a crezut cã ar fi mai bine sã-ºi punã capãt zilelor.
Crezi cã s-a sinucis ?
Dacã a fãcut-o, a fãcut-o din cauza NTAC-ului. Din cauza noastrã.
Nu m-am sinucis.
Cineva mi-a fãcut asta. Hanna...
Hanna, trebuie sã mã ajuþi, te rog ! Cineva m-a omorât !
Te-ai întors sã afli mai multe ?
Am un proiect despre cultele de la începutul secolului XX.
Se apropie termenul de predare...
Anunþã-mã când ai terminat. ªi nu uita sã donezi ceva.
Sigur, mulþumesc.
Ce vrei sã spui cu "trebuie sã plec din oraº" ?
Philip, avem întâlnire cu un cumpãrãtor, într-o orã.
Te descurci ºi singurã cu el, dar eu trebuie sã plec, acum
ºi vreau sã-mi împrumuþi niºte bani.
Þi-i dau înapoi când ne vom revedea.
Mã sperii. Iubire, liniºteºte-te. Spune-mi ce se întâmplã.
Vanessa, asearã s-a întâmplat ceva.
Nu pot sã-þi spun despre ce vorba, dar îþi jur cã fac asta ca sã ne protejez.
Sã ne protejezi de ce ? Despre ce vorbeºti ?
Nu pot sã-þi spun acum.
O sã te sun în câteva zile ºi o sã-þi explic totul,
dar acum am nevoie de bani.
Putem sã mergem la bancã ?
Tu ai fost. Tu ai fãcut-o.
Te-am ameninþat ºi tu m-ai ucis. M-ai ucis !
Ãsta e raportul preliminar al medicului, cu privire
la moartea lui Audrey Parker.
Nu e nicio însemnare. Nu e nimic în jurnalul ei care sã indice
faptul cã voia sã se sinucidã.
Vrea sã-i declare moartea ca fiind accidentalã.
ªtii cã, timp de 3 ani, a trãit în Franþa, în anii '50 ?
Pur ºi simplu s-a mutat acolo.
La o petrecere, l-a întâlnit pe Samuel Beckett.
A complimentat-o pentru rochia ei.
O admiri, nu-i aºa ?
Într-un fel, da... Pentru cã a trãit o viaþã fãrã compromisuri,
ceea ce nu era deloc uºor pentru o femeie, pe vremea aceea,
ºi, ca sã fiu sincerã, nu e nici acum.
Am renunþat la cariera mea ºi m-am mutat în Spania pentru fiica mea.
Am renunþat la Spania ºi m-am întors aici ca sã-mi caut sora.
Întreaga mea viaþa mi se pare cã e plinã de compromisuri care mã sufocã.
În fine... Nu, n-o s-o "pun la zid" pe Audrey Parker doar pentru cã
ºi-a fãcut injecþia cu promicin.
Nici n-am spus cã ar trebui sã faci asta.
Dar în ceea ce priveºte moartea ei, e treaba poliþiei din Seattle.
Implicarea noastrã s-a terminat
în momentul în care am aflat cã ea era cea care scria acele posturi.
Nu... Nu puteþi sã mã "clasificaþi" !
Nu m-am sinucis ! Am fost omorâtã !
Ce naiba a fost asta ?
- O fluctuaþie de tensiune ? - Nu ºtiu,
dar e a doua oarã când se întâmplã asta, azi.
Aminteºte-þi cum au luat-o razna staþiile de emisie-receptie, acasã la Audrey.
Bunã dimineaþa, vã mulþumesc cã aþi venit.
Acum patru luni, guvernul SUA a închis acest Centru,
la fel cum a fãcut în toatã þara ºi cu alte clãdiri de genul acesteia.
În douã zile, îl voi redeschide.
Voi demara din nou proiectul Fundaþiei Tãmãduitoare
ºi am de gând sã folosesc aceastã clãdire pe post de cartier general.
Vreau sã le reamintesc tuturor ca cei 4400 nu sunt toþi revoluþionari.
Nu ne aflãm în rãzboi cu societatea. Vrem sã o ajutãm.
Putem s-o facem ºi nu vom fi reduºi la tãcere
de aºa-zisul rãzboi antipromicin, al guvernului.
Ca un semn de bunã-credinþã, arãtat lumii întregi,
îi voi vindeca pe toþi cei care vor fi prezenþi aici, în ziua deschiderii.
Cei 4400 au tãcut prea multã vreme. Prea multã.
Aºteptãm cu nerãbdare sã facem pace cu lumea.
În momentul de faþã, este ilegal sã foloseºti o abilitate a celor 4400,
fãrã sã ai aprobarea guvernului.
Aþi negociat cu ei ?
Nu existã niciun fel de înþelegere.
În acest moment, cei care conduc þara nu sunt foarte deschiºi la negocieri.
Deci nu le-aþi spus ºi lor de intenþia dvs ?
Nu prea, dar sunt singur cã mã vor contacta.
De ce mergem la înmormântarea unei femei
pe care nu am întâlnit-o decât o singurã datã ?
Cineva trebuie sã fie acolo.
Bine, dar...
Încerc sã înþeleg ce legãturã are asta cu cãutarea lui April.
- Ce ? - Ce e ?
De asta te-ai întors, nu ?
De asta am plecat noi din Spania.
Da, dar în timp ce o caut, trebuie sã rezolv ºi cazuri.
Asta e înþelegerea, dar îmi pare ºi rãu pentru ea...
A murit singurã. Poate s-a sinucis.
Ce se întâmplã ?
Oriunde am mers azi, am tot auzit brumul ãsta.
La serviciu, în maºinã, în drum spre casã...
Da, e cam ciudat.
Azi mi-ai lãsat un mesaj pe mobil, nu ?
- Da. - N-am înþeles nimic.
Erau tot soiul de interferenþe...
Mesajul pe care þi l-am lãsat... L-ai pãstrat ?
E foarte ciudat.
Am trecut mesajul pe care mi l-ai adus prin ºase filtre audio.
Nu era nimic, doar zgomot de fond.
ªi de ce te aºteptai sã auzi altceva ? Sã fim serioºi, ce cãutãm aici ?
ªi mie mi s-a pãrut cam ciudat. Apoi am încercat sã elimin totul.
Am încercat sã ascult mesajul în ceea ce, teoretic,
ar fi trebuit sã fie liniºte.
Ãsta e rezultatul.
Omorâtã !
Credem cã abilitatea lui Audrey Parker a fost...
Cred cã ar trebui sã-i spunem "proiecþie astralã".
Putea sã-ºi separe conºtiinþa de corp.
Ãsta e un fel de broadcast, nu ? Trimite un semnal.
E un lucru real, deci putea sã interfereze cu câmpurile electrice.
Deci, dacã a murit când îºi folosea abilitatea, atunci...
Atunci corpul ei nu mai existã, dar semnalul da.
Deci mintea lui Audrey, sau suflet, sau cum vreþi sã-i spuneþi,
m-a tot urmãrit, iar înregistrarea este un fragment din ce încearcã sã spunã ?
Exact. E clar cã entitatea crede cã a fost omorâtã.
- "Ea", Brady, e o "ea"... - Staþi puþin...
ªi pe mine m-a înfricoºat, dar nu e neapãrat o dovadã.
Audrey scria totul. Hai sã-i mai citim o datã jurnalul.
Dacã gãsim ceva, dacã cineva pare suspect, îl luãm la întrebãri.
Vanessa Martin ?
Scuzaþi-mã.
Bunã, sunt Tom Baldwin. Ea e partenera mea, Diana Skouris.
- Suntem de la NTAC. - Bunã.
- Îl cãutãm pe Philip Delacroix. - De ce îl cautã NTAC-ul pe Philip ?
Am recitit jurnalul lui Audrey Parker, o posibilã victimã a unui omor.
Erau mai multe însemnãri despre tine ºi impresarul tãu.
Îmi pare rãu, dar nu ºtiu pe nimeni pe nume Audrey Parker.
Philip Delacroix nu este cine pretinde.
Numele lui este Philip Wilson
ºi sunt emise mandate de arestare pe numele lui, în mai multe state.
- Philip ? - ªtii unde a plecat Philip ?
Am fost la apartamentul lui, dar e gol.
A venit ieri la mine ºi mi-a spus cã trebuie sã plece din oraº.
Avea nevoie de bani.
Doar nu credeþi cã are ceva de-a face cu moartea acestei femei ?
O sã vã anunþãm. Vã mulþumim.
Se pare cã Audrey s-a pus cu cine nu trebuia.
Sã-l dãm în urmãrire generalã.
Bine. Du-te la birou, dã-l în urmãrire generalã
ºi sunã-mã dacã apare ceva, da ?
Eu trebuie sã merg undeva.
Recunosc, mã aºteptam la o vizitã din partea voastrã,
dar nu credeam cã va veni chiar ºeful NTAC-ului.
Am vrut sã fac asta personal.
Trebuia ca poziþia guvernului sã fie clarã.
Vã bucuraþi când mã sunaþi sã vã scot dintr-o încurcãturã,
dar când apar în faþa presei sãriþi la gâtul meu ?
Eu doar vindec oameni. N-aveþi de ce sã vã temeþi.
Nu e o declaraþie politicã ºi nici un act radical.
Mã tem cã aþi înþeles greºit.
Din punctul de vedere al Washingtonului,
orice folosire a unei abilitãþi este un act radical.
N-am înþeles greºit, dar încerc sã schimb lucrurile.
E prea multã fricã. Cred cã pot sã ajut.
Trebuie sã vã întreb.
Tot vorbiþi despre poziþia guvernului,
dar ce pãrere aveþi despre ceea ce fac eu ?
Nimeni nu vã pune la îndoialã motivele pentru care faceþi asta, dle Farrell.
Personal, eu cred cã aþi fãcut niºte lucruri extraordinare...
Dar nu conteazã ceea ce credem noi.
Dacã mergi pe drumul ãsta, nu noi vom fi cei care te vom opri.
E vorba sã trimitã echipele de intervenþie.
N-o sã pot face nimic, Shawn. Te vor aresta.
O sã aflãm mâine. O sã fie interesant.
Sã mergem.
V-am spus, am încercat sã profit de pe urma Vanessei.
Mandatele de arestare sunt juste. Eu am fãcut acele lucruri.
Am recunoscut asta, dar n-am ucis pe nimeni.
Atunci de ce ai fugit ? De ce ai încercat sã fugi în Canada ?
Femeia aia ºtia cine sunt.
De unde era sã ºtiu cã nu mã va demasca, indiferent ce aº fi fãcut ?
Nici mãcar nu am ºtiut cum o cheamã, pânã nu mi-aþi spus voi.
Jur, nu am ucis-o pe Audrey Parker.
- Ce-a fost asta ? - Poate e stricat.
Sau poate nu crede ceea ce spui.
Spune adevãrul. Nu a ucis-o el.
Raportul medicului spune cã Audrey a murit între 7 ºi 8 dimineaþa.
I-am verificat alibiul. E valabil.
A fost la bistrou, a luat micul dejun cu o femeie, urmãtoarea lui þintã.
Voia sã o pãcãleascã cu o afacere falsã cu proprietãþi imobiliare.
Douã ore a fost cu ea, încercând sã o convingã sã accepte.
Poate cã minte ºi ea.
Dacã-l cunoaºte, poate minte pentru el.
Vânzãtorul confirmã, la fel ºi managerul.
Diana...
Îl vom preda poliþiei din Seattle,
sã-l aresteze pentru faptele pentru care au fost emise mandate de arestare.
Dar... Dacã Audrey Parker a fost ucisã, nu Philip a fãcut-o.
Haide.
Nu... Minte. El trebuie sã fie...
Ce mi se întâmplã ? Pãlesc...
Nu e nimic. Am ascultat de nenumãrate ori.
Nu e decât zgomot de fond.
ªtiu cã asearã Audrey a fost cu mine.
Mobilul, robotul de la telefon, televizorul... Toate au avut probleme.
Încearcã sã-mi spunã ceva.
Poate cã da, dar, aºa cum þi-am spus, ce a mai rãmas din energia lui Audrey,
acel semnal... se stinge.
Crezi cã ea a devenit mai slabã ?
De fiecare datã când vorbeºte cu tine, consumã din puþina energie ce i-a rãmas.
Dacã "tace", îºi va mãri perioada în care va rãmâne prin preajmã.
Poate ar putea sã adune suficientã energie pentru a mai comunica,
dar s-ar putea sã fie ultimul lucru pe care-l va face.
Ar putea sã disparã pentru totdeauna.
Bine, hai sã ne mai uitãm o datã prin jurnalul ei.
O sã-i interogãm pe toþi...
Diana, opreºte-te.
ªtiu cã o respecþi pe Audrey Parker ºi, ca sã fiu sincer,
dupã ce am citit ieri despre ea, ºi eu o respect.
Da, a luat promicinul, dar uite ce a fãcut pentru Vanessa Martin.
A încercat sã ajute lumea, dar... Am fãcut ce am stabilit.
I-am recitit jurnalul, dar tot nu putem sã fim siguri cã a fost ucisã
ºi, chiar dacã a fost, tot nu ar mai fi cazul nostru.
Îmi pare rãu, dar trebuie sã încheiem aici.
Îmi pare rãu, Audrey.
- Ai început s-o înþelegi ? - Nu, nu chiar.
Sigur, tipul despre care se vorbeºte ar putea fi Jordan Collier.
Unele chestii se potrivesc. Sau ar putea fi doar o coincidenþã.
Au lãsat suficiente noþiuni vagi, astfel încât fiecare
sã înþeleagã ce vrea.
Totuºi, nu poþi sã o dai deoparte.
Cartea e un manual despre cum va reuºi Collier.
Da ? Jordan Collier are nevoie de cartea unui cult
care, în ultimii 80 de ani, nu a mai avut niciun membru în viaþã ?
Da, are nevoie.
- ªi are nevoie de tine. - Pentru ce ?
Sã-i spun cã un tip þicnit a prezis cã el va fi mesagerul Domnului ?
Sã-l îndrumi, sã fii ªamanul lui.
Tot repeþi asta. Cum sã-l îndrum ? Nu ºtiu nimic.
De asta mã ai pe mine, Kyle.
Tot ce e scris acolo se va adeveri. Collier va conduce omenirea spre salvare.
Tu îl vei ajuta.
Nu mã crezi. E-n regulã.
O sã-þi arãt.
Disearã, în jur de ora 2, o sã fiu la intersecþia dintre Forbes ºi Shady.
Sper sã vii. Acolo a început totul.
Dacã nu vei fi acolo, nu mã vei mai vedea niciodatã.
Dar, dacã vei veni, vei vedea începutul ºi, îþi promit, vei crede.
Eºti sigurã cã vrei sã faci asta ?
Probabil cã o sã am probleme, aºa cã nu trebuie sã vii doar de amorul artei.
Nimic nu se schimbã de la sine, nu ?
În plus, tu ai zis cã nu vrei sã fii singur.
Þi-am lãsat bani, Hanna. ªi casa. Aproape tot ce am avut.
O sã afli în câteva zile. Tot timpul ai fost atentã cu mine.
Lucas, e gata prânzul !
Haide, trebuie sã mãnânci înainte sã pleci la muncã !
Da, cobor acum. Ai rãbdare !
Trebuie sã fii bun cu mama ta, Lucas.
Te iubeºte ºi încearcã sã te creascã de una singurã.
Þi-am spus deja, nu ºtiu câte carate are.
Sunt sigur cã valoreazã mãcar 2000 de dolari.
Colierul meu... E colierul meu.
Zi, cât de repede ne putem vedea ? Am dat-o în barã rãu de tot.
E colierul meu, tu ai fost !
Trebuie sã scap de chestia asta.
Tu m-ai ucis.
Clãdirea rãmâne închisã, aºa am primit ordin.
Sigur, nicio problemã. Pot sã lucrez ºi aici.
Scuzaþi-mã.
Bunã. Cum te cheamã ?
Kathy. Am paralizie cerebralã.
Îndepãrtaþi-vã, dle Farrell !
Cred cã putem face ceva în privinþa asta.
Acum eºti în custodia noastrã.
Gata, mergeþi acasã ! S-a terminat !
Mergeþi acasã !
Vã rugãm ! Trebuie sã-i daþi drumul !
Nu face nimic rãu.
Daþi-vã la o parte !
Nu vrem sã rãnim pe nimeni, dar asta e o adunare neautorizatã !
- Opriþi-vã... - Daþi-vã la o parte.
Sunt de la NTAC.
Nu vezi cã mulþimea n-o sã te lase sã pleci cu el ?
Uitã-te în jurul tãu. Sunt oameni bolnavi.
Ei conteazã, pe ei trebuie sã-i protejãm.
Ascultã-mã !
Spune-le oamenilor tãi sã rãmânã în aºteptare.
Dle, situaþia a scãpat de sub control.
Cineva de la NTAC îmi spune sã mã retrag. Da, dle. Am înþeles.
Eliberaþi-l !
Vã rog... Puþin spaþiu...
Deci... Unde am rãmas ?
Nu prea m-am gândit de ce am lãsat-o pe Audrey sã mã influenþeze aºa de mult.
Vino-ncoace...
Cred cã m-am identificat cu ea...
Dacã eu aº fi luat alte hotãrâri sau aº fi luat-o pe alt drum,
eu aº putea fi cea care moare singurã.
Poate, dar n-ai fãcut-o ºi nici nu o vei face.
Nu, lasã-l. Lasã-l sã sune.
Lãsaþi un mesaj ºi vã sunãm noi când putem...
Ea e. Audrey.
N-am vrut s-o omor, jur. Am vrut doar sã-i iau lucrurile.
I-am fãcut injecþia cu morfinã ca sã doarmã cât timp îi cãutam prin casã.
Am vãzut-o pe mama când îi fãcea injecþii de atâtea ori,
încât m-am gândit cã nu va fi nicio problemã.
A fost un accident.
O sã þineþi cont de asta, nu ? Jur, a fost un accident !
Nu e un criminal prea strãlucit.
Nu, dar dacã Audrey nu mi-ar fi lãsat numele lui pe robotul telefonic,
cine ºtie dacã l-am fi prins ?
A fost o doamnã curajoasã.
Probabil cã ºtia cã dacã va mai comunica ceva îºi va consuma toatã energia.
De asearã, n-am mai auzit niciun brum.
Ne-a pãrãsit cu stil, aºa cum a trãit.
- Crezi cã aºa te simþi dupã un maraton ? - N-am de unde sã ºtiu.
Dar ar fi bine sã dormi la noapte.
N-am ajuns nici mãcar la jumãtatea listei celor care au venit.
- Bunã, Shawn. - Bunã, unchiule.
Sunt convins cã eºti obosit, aºa cã nici nu-mi vine sã te întreb, dar...
- Mai poþi sã vindeci pe cineva ? - Da, sigur.
Numele lui e Donald. E tatãl meu.
Þi-aº fi recunoscãtoare dacã ai putea sã-l ajuþi.
Bunã, Donald. Hai sã mergem la mine în birou, da ?
ªeful NTAC beneficiazã de pe urma unei abilitãþi a celor 4400 ?
Sigur eºti pregãtitã pentru a suporta consecinþele ?
Au lãsat deschis Centrul. Au ezitat. N-au decât sã mã concedieze.
E cântecul preferat al lui Audrey. L-a menþionat de câteva ori, în jurnal.
E firesc, cred cã a fost scris prin anii '30.
Dumnezeule. Ea e. E încã aici.
Unde e reportofonul ? Trebuie sã înregistrãm asta.
Nu, nu trebuie. ªtiu deja ce spune.
Spune "adio".
E aºa de frumos. Sunt pregãtitã.
Poþi sã te opreºti. Aici e locul.
- Mã bucur cã ai apãrut. - Da, ºi eu.
Un spectaculos... nimic.
Totul urmeazã sã se întâmple.
Ce vrei sã spui ? Ce se va întâmpla ?
S-o iei pe prima la stânga !
Hai, sã plecãm de aici !
Isabelle Tyler ?!
Traducerea ºi adaptarea SciFi Team