‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎„În atenția...”
‎- Ce? ‎- Prea formal.
‎CĂTRE: ȘEFUL ‎SUBIECT: MI-E RĂU
‎„Ce faci, Holland, șefulețule?”
‎Prea relaxat.
‎Bertie, ce se întâmplă?
‎„Dragă domnule, ‎cu durere în suflet mărturisesc
‎că mă simt rău de...”
‎Prea poetic.
‎De ce scriu mereu așa când cer o învoire?
‎Cum aș scrie dacă aș voma?
‎- Ești bolnavă? ‎- Nu!
‎Ba da! N-am stare!
‎Vaccinul antigripal e eficient ‎doar 65% în perioada asta.
‎- Nu-i chiar o scuză. ‎- Universul e nemărginit.
‎Sigur.
‎Și trebuie să fac ‎o prezentare importantă la muncă!
‎Asta era!
‎Știu că ești foarte stresată ‎de când ai fost promovată,
‎dar poate ești în faza ‎dinaintea unui atac de panică.
‎- Te ambalezi din cauza mărunțișurilor? ‎- Nu fac asta!
‎Se întâmplă de câteva ori pe lună.
‎Și dacă un șarpe îmi intră în gură, ‎depune ouă
‎și în timpul ședinței ‎încep să scuip pui de șarpe?
‎- Ar fi umilitor! ‎- Crezi că se poate întâmpla asta?
‎E o chestiune de timp.
‎Și pe mine mă așteaptă ‎o zi stresantă la muncă,
‎dar uneori e suficient să fii acolo.
‎Știu ce-ți trebuie!
‎Îți trebuie... aspiratorul de griji!
‎ASPIRATOR IMAGINAR DE GRIJI ‎CURĂȚĂ ANXIETATEA
‎Îl bag în priză.
‎Ce spui de: „Bună, Holland. ‎Nu pot să vin azi.
‎Păstrează-mi cafeaua caldă.” ‎Sună îngrozitor.
‎Aspiratorul de griji îți absoarbe ‎toată anxietatea!
‎Acum, să îl dăm mai tare ‎ca să smulgem și panica.
‎La naiba! Nu-ți face griji. ‎Scot aspiratorul adevărat.
‎Mă faci să mă simt mai rău.
‎- Tuca. ‎- Tuca.
‎Liniște! Trebuie să zbori sus de tot ‎ca să scapi de judecătoarea Vrabie.
‎N-am stat o oră la coafor ‎ca să-ți permit să mă ciufulești.
‎Da! Zi-le, judecătoare Vrabie!
‎Bună! Am uitat să plătesc cablul ‎și Ryan e la ‎Tribunalul Păsărilor.
‎Prietenul tău lovit de mașină?
‎Da, dar am aflat ‎că el a lovit mașina mai întâi.
‎Să știi că păsările fac ouă, nu prostii!
‎GATA CU PROSTIILE!
‎Ați găsit dulciurile ‎pe care le-am făcut aseară.
‎Bertie, ești din ce în ce mai pricepută.
‎Da, sunt delicioase!
‎Nu.
‎N-am făcut decât să amestec. ‎Și sunt perfecte!
‎Mă duc să mă îmbrac. ‎Nu vorbiți despre mine!
‎Niciodată!
‎- Nu te duci la muncă? ‎- Mă simt cam rău.
‎Te cunosc. Ai una dintre zilele când...
‎„Nu pot să ies afară, ‎fiindcă totul mă sperie
‎și corpul îmi ține mintea captivă.”
‎Pe scurt: „Ai făcut «bertită»!”
‎Ar fi cel mai bine să îți revii și...
‎Să merg la muncă. Știu.
‎Nu! Las-o! Să-ți petreci ziua cu Tuca!
‎La muncă e nasol! ‎Și prezentarea pare plictisitoare.
‎- De unde... ‎- Am auzit ce vorbeați în dormitor.
‎Pereții sunt foarte subțiri.
‎Nu! Am dat de un stup de albine!
‎Nu vreau să ies. ‎Azi aș vrea să rămân în casă.
‎Hai cu mine la magazin!
‎Am...
‎Lăței!
‎- Sigur. ‎- Serios. Uite!
‎Lăței! Lăței!
‎- Ce? ‎- Sunt păduchi pubieni, Bertie!
‎Insecte în cuib! Gângănii în chiloți!
‎- Încetează. ‎- Ajutor!
‎Du-te singură să-ți cumperi o loțiune.
‎Mă cunoști! Ajută-mă să mă concentrez!
‎Durează maximum zece minute.
‎Zece minute adevărate sau în timpul tău?
‎Promit că sunt doar zece minute!
‎- Cum promiți mereu? ‎- Te rog!
‎Dacă încerc să găsesc medicamente singură, ‎cine știe cu ce mă întorc!
‎Probabil cu și mai mulți lăței.
‎Bine! Știi că nu pot să te refuz.
‎Mai întâi, să-i scriu șefului meu.
‎„Bolnavă. Tușesc.” Trimis.
‎- Tuca! ‎- N-avem timp.
‎L-am trimis. Să mergem!
‎PANTALONI EXTERIOR ‎PANTALONI INTERIOR
‎Nu... Da!
‎Stai puțin! Explică.
‎Mă simt în siguranță cu ei.
‎Aș spune: „Fato, arăți de parcă ‎vrei să fii mușcată de picioare.”
‎- Dar ești anxioasă și o să tac. ‎- Mulțumesc.
‎- Adolescente! ‎- La o parte, lăstarilor!
‎Ne plac pantofii tăi.
‎Da. Arăți ca un bebeluș. Cool!
‎- Ați fost sarcastice? ‎- Nu. Chiar ne plac.
‎Da... Ce drăguți!
‎Mulțumesc.
‎Spuneți cuvinte frumoase, ‎dar tonul vostru pare răutăcios...
‎Sunt adolescente, Bertie. ‎Spun numai minciuni!
‎- Suntem rele? ‎- În niciun caz.
‎De ce simt că toți se holbează la mine?
‎Sper să nu mă întâlnesc cu vreun coleg.
‎De ce nu demisionezi? Apucă-te de copt.
‎Ai numărul patiserului ăluia.
‎Da, dar coptul e un hobby. ‎Am o slujbă bună.
‎Și tocmai am fost promovată.
‎E greu să o iei de la zero ‎la vârsta noastră.
‎- Eu o iau de la zero săptămânal! ‎- Și nu am ajutorul unei mătuși bogate.
‎Ajutor?
‎Îmi place să mă arunc ‎în piscina ei cu bani nemunciți!
‎- Șmechero, te scarpini frumos! ‎- Șterge-o, Bruce!
‎Pentru a treia oară azi? Sigur.
‎Bruce a fost? El ți-a dat lățeii?
‎- Nu-i nimic dacă... ‎- Nu!
‎N-am mai făcut sex de șase luni.
‎Lățeii pot sta în stare latentă ‎șase luni, 11 zile și opt ore.
‎- De unde știi? ‎- Am citit panoul!
‎LĂȚEI ÎN STARE LATENTĂ ‎6 LUNI, 11 ZILE ȘI 8 ORE
‎În cazul ăsta, ‎puteam să-i iau de la oricine!
‎Ultimele 11 zile și opt ore ‎înainte să stau pe uscat au fost perverse.
‎CENZURAT
‎Mi-am tras-o în multe feluri.
‎- O dată... ‎- E șeful meu!
‎Știe că nu sunt bolnavă! Știe că ai lăței!
‎- Alo? ‎- Bună, Bertie!
‎Am primit e-mailul tău foarte scurt. ‎Cum te simți?
‎Mulțumesc.
‎E un virus... nasol, și...
‎Îmi pare rău că am ratat prezentarea, ‎dar puteți continua și fără mine.
‎Nu se poate. Tu ești liderul echipei. ‎Nimeni nu-ți preia responsabilitățile.
‎Totul se duce de râpă dacă nu ești aici.
‎Vino la următoarea întâlnire.
‎- Ce s-a auzit? ‎- Televizorul.
‎E o emisiune despre o pasăre ‎care lipsește de la muncă.
‎De ce!
‎„FISÎ.”
‎- „Femeile iau spațiul înapoi.” ‎- „FISÎ.”
‎Luăm băncile înapoi! Și șezlongul!
‎Vrei să tac?
‎Nu. Vorbeam cu televizorul.
‎Ai un televizor inteligent cu ecran plat? ‎Bravo ție!
‎Mâine e o zi și mai bună ‎pentru prezentare.
‎Ne vor vizita directorii ‎celorlalte filiale,
‎se vor face înregistrări video, ‎vin investitorii străini
‎și un autobuz plin de adolescenți ‎cu probleme, care-ți vor sorbi cuvintele.
‎Însănătoșire grabnică! Pe mâine!
‎Sunt bine! Folosesc spațiul.
‎Zi-le, surioară!
‎Nu știam că noul post înseamnă ‎să vorbesc așa mult în public.
‎Te putem ajuta.
‎Învățăm femeile să se apere ‎și să spună „nu”!
‎- Nu, mulțumesc. ‎- Ia un pliant!
‎- Pot să refuz? ‎- Poftim!
‎Bine! Îl iau.
‎A fost un test și nu l-ai trecut.
‎Atenție, cumpărători! ‎Pepenii noștri nu sunt stricați.
‎Fructele organice au un miros puternic.
‎Problema nu sunt pepenii, ‎ci dumneavoastră.
‎- Ai spus că durează zece minute. ‎- Drumul până aici nu se pune.
‎Cronometrul pornește ‎când ajungem la magazin.
‎De ce e atât de aglomerat?
‎Relaxează-te! Totul e bine.
‎Poftim. Miroase asta.
‎MIRESME ‎MIASME
‎Iubesc lumânările astea.
‎Au mereu informații haioase ‎puse aleatoriu pe etichetă.
‎Albinele s-au adaptat și mănâncă dulciuri.
‎Mulțumesc, lumânare!
‎- Chiar e aleatoriu! ‎- O să le folosești pe toate?
‎Tuca, citește instrucțiunile. ‎Poți avea reacții adverse.
‎Ba nu. Vorbește negul îngrijorat din tine.
‎ȘERPI, MUNCĂ, ROBOȚI, CANCER LA CIOC, ‎NEGI, ÎNCĂLZIRE GLOBALĂ
‎Mă întorc imediat. Așteaptă-mă aici.
‎Nu întârzia, fiindcă vreau ‎să mă întorc acasă cât mai repede.
‎Poftim.
‎Totul e bine.
‎Sunt bine. Aștept aici și învăț ceva nou.
‎De pe lumânări.
‎Scumpo, chiar ești dedicată!
‎- Cum te simți? ‎- Taci, tati!
‎O să primești o nouă bulină ‎pe Harta comunicării sănătoase!
‎Aproape la 30.000...
‎Oamenii ăștia mă sperie.
‎Storcătorul nu e același lucru ‎cu blenderul!
‎Smoothie-urile sunt sucuri!
‎Mă scuzați, puteți să...
‎Putem cădea de acord ‎că sucul nu e mâncare.
‎Suge-o!
‎- Smoothie-uri. ‎- Suc?
‎- Un doctor? ‎- Unde e Tuca?
‎CREME ÎMPOTRIVA LĂȚEILOR
‎„Cu efect în 12 ore.”
‎NU TREBUIE SĂ AMESTECAȚI
‎Foarte puternic...
‎TREBUIE SĂ AMESTECAȚI
‎...dacă le amestec, ‎vor fi și mai eficiente.
‎Bine gândit!
‎- Suc! ‎- Smoothie-uri!
‎SPECKLE ‎APELAȚI!
‎BIROU ARHITECTURĂ
‎Nu știu... ‎Structura ferestrei pare șubredă.
‎Speckle, ai reușit încă o dată!
‎Ești un geniu al arhitecturii!
‎Maxwell, nu mai ești geniul arhitecturii!
‎Îmi pierd cumpătul ‎Dintr-o mie de motive
‎Îmi pierd cumpătul ‎Din cauza panicii fictive
‎Simt o teamă incontrolabilă ‎Nu pot să mai rămân
‎Simt că-mi pierd cumpătul acum
‎- O ia razna! ‎- O ia razna!
‎- Fără motiv! ‎- Fără motiv!
‎- Îmi pierd cumpătul! ‎- Și-l pierde!
‎- Dintr-o mie de motive! ‎- Care motive?
‎Sunt prea multe frici
‎Șerpi, cutremure ‎Sânge și uragane
‎Înnebunesc și-mi pierd cumpătul
‎- Dar nu mă pot abține ‎- Nu poate
‎Nu mă pot abține
‎Acum!
‎Uite câți nemernici ‎Râd de durerea mea
‎Cucoană, nu e vina noastră ‎Că ai înnebunit
‎Pare a fi anxietate generalizată
‎Încearcă medicamente sau terapie
‎Yoga și meditația sunt cheia
‎Sănătatea mintală e importantă ‎Ca spălatul pe dinți
‎Poate doar lumea e nebună
‎Și eu nu am nimic
‎Nu e asta.
‎Suntem lăței sexy
‎Lăței sexy!
‎Înnebunește ‎Dar nu ne privește
‎Suntem lăței sexy
‎Speckle nu răspunde la telefon ‎Tuca a plecat și m-a lăsat
‎Sper că totul e bine ‎Mi-am lăsat telefonul în mașină
‎M-aș duce după el acum ‎Dar sunt leneș și e prea departe
‎E bolnavă la cap
‎Ar trebui să stea în pat ‎Sau să ia pastile
‎Mai bine moartă
‎Decât să fiu aici ‎Și să-mi pierd cumpătul
‎Trebuia să aduc chibrituri.
‎M-am întors! Am pierdut ceva?
‎Ce fort frumos ai construit!
‎Îmi pierd cumpătul! ‎Suntem aici de o veșnicie!
‎- Totul e bine? ‎- Conform marelui plan, da.
‎Lăței! Lăței!
‎Dar conform micului plan, ‎lățeii sunt mari și nu e vina mea!
‎ALIMENTE STRICATE ‎PEPENI
‎Încetează! ‎Ce am spus despre călăritul gândacilor?
‎Că e necuviincios!
‎Ce exerciții bune!
‎Asta e casa expres, domnule!
‎Nu sunt pregătită pentru atâtea obiecte!
‎BUTON DE URGENȚĂ ‎LĂȚEI
‎Doamne!
‎Ce se întâmplă? Da...
‎Poate că lățeii uriași sunt vina mea.
‎Ți-am spus să nu amesteci loțiunile! ‎Știam ce urmează să se întâmple!
‎Bertie, uită-te la ei! ‎Vor doar să se distreze.
‎- Fă și tu asta în ziua ta liberă. ‎- Nu e o zi liberă!
‎M-am învoit de la muncă ‎fiindcă nu eram în stare de nimic,
‎și acum totul se duce de râpă ‎și colegii mă urăsc.
‎Am amânat prezentarea lui Bertie. ‎Să ne uităm la un film!
‎- Ura! Ziua filmelor! ‎- Ura pentru Bertie!
‎Știu că par fioroși, dar nu i-ai cunoscut.
‎Sunt drăguți! El e Greg. E cam năstrușnic.
‎Aceea e Athena. E cea mai deșteaptă.
‎Se vede după ochelari.
‎Leonardo, ai grijă!
‎ANUS
‎Nu-mi miroase a bine.
‎Lăței! Lăței!
‎Ce băiat rău!
‎Mi-a ajuns!
‎Sunt aici de mai bine de zece minute!
‎Sunt atât de anxioasă, că-mi vine să mor! ‎Și pepenii ăștia put!
‎Plec acasă!
‎Bertie, așteaptă-mă!
‎Stați pe loc!
‎Centrul pentru Controlul Lățeilor. ‎Rămâneți pe loc.
‎Nu!
‎Ai noroc că e doar iaurt.
‎Bună ziua! Sunt Ebony Black de la CCL.
‎Ea e partenera și fiica mea, Sophie.
‎A picat la școala de afaceri ‎și lucrează cu mine.
‎Mamă, nu poți să mă prezinți așa!
‎Vom aplica o exterminare de rutină, ‎apoi vă puteți vedea de drum.
‎Exterminare? Nu-i puteți ucide! ‎Nu au avut un proces!
‎Proces? E o procedură standard.
‎Nu e nimic normal la o procedură ‎care ucide creaturi nevinovate.
‎Cer un proces! Bertie va fi avocatul meu!
‎- Ce? ‎- Sunt lățeii dumneavoastră, dnă?
‎Da! Nu ne veți face de rușine!
‎PACIENTUL ZERO
‎Fir-ar! M-ați făcut de râs!
‎- Tuca, nu... ‎- Vreți să fiți jurații?
‎Bine. Deși e ceva foarte neobișnuit,
‎sunt de acord cu procesul, ‎fiindcă traficul e criminal la ora asta
‎și nu-l pot suporta.
‎Grozav!
‎TOALETE ‎RESTAURANTE
‎Nu sunt avocat.
‎Sincer, nu știu cu ce te ocupi.
‎Însă doar tu mă poți ajuta.
‎E simplu! ‎Fă la fel ca judecătoarea Vrabie.
‎Liniște, ciocănel,
‎milogeală, vinovat, nevinovat, bla bla.
‎Ce faci acolo cu prietena ta murdară?
‎- Faceți alți lăței? ‎- Și ce dacă?
‎- Prietena mea nu e murdară. ‎- Ce-ai spus, pantofiori gustoși?
‎E a doua oară azi când nu știu ‎dacă am primit un compliment.
‎Am spus că prietena mea nu e murdară!
‎E clienta mea și o veți trata cu respect.
‎- Ați înțeles? ‎- Bine. Doamne!
‎Bertie, începi cu pledoaria inițială?
‎Sophie, recunoaște că n-ai reușit ‎să plătești împrumutul pentru apartament.
‎Avea vedere la mare, mamă!
‎Doamnelor și domnilor jurați, ‎prietena mea a judecat pripit,
‎așa cum facem toți la un anumit moment.
‎De pildă, eu m-am învoit de la muncă azi
‎și iată-mă într-un magazin ‎care vinde sticle cu aer la 12 dolari.
‎Îl irosește!
‎Și îmi apăr prietena ‎într-un proces al lățeilor,
‎totul mulțumită judecății mele pripite.
‎Eu am o judecată perfectă.
‎Vorbiți serios, dle? ‎Nu vă disciplinați copilul.
‎Așa scrie în cărți.
‎E normal să exterminăm pe cineva ‎din cauza unei decizii pripite?
‎Chem primul martor.
‎Tipul ăsta!
‎Aoleu!
‎Cunoști foarte bine ‎tot ce vinde acest magazin.
‎Așa este?
‎- Deloc. ‎- Nu contează.
‎Poți citi instrucțiunile de pe unguentele ‎împotriva lățeilor? Cu voce tare!
‎„Pasul unu, îndepărtați capacul. ‎Pasul doi, aplicați unguentul.”
‎Cât unguent? Tot tubul?
‎Nu știu.
‎Cât timp? De ce mergem pe trotuar ‎și parcăm pe alee?
‎Îmi înșel soția!
‎Dacă el își înșală soția,
‎cum vă puteți aștepta ca Tuca ‎să respecte instrucțiunile acestea?
‎A făcut legătura ‎între două lucruri fără legătură!
‎- Deci e adevărat! ‎- Cred că mâța e în sac.
‎Și sacul? E într-un alt sac, draga mea.
‎I-ai făcut praf, fato!
‎Acum e rândul lor să te interogheze. ‎Sigur va fi dură. Nu te lăsa intimidată.
‎Nu te voi dezamăgi!
‎Poate că sunt doar o orășeancă ‎și am o diplomă sofisticată...
‎- Ai uitat că ai abandonat facultatea? ‎- Mamă!
‎Lăsând asta deoparte, ‎câte medicamente ați folosit, dnă?
‎O cantitate responsabilă, ‎adică... am urmat instrucțiunile.
‎Foarte interesant.
‎Obiecție! Nu e mai deloc interesant!
‎Respins, dar treci la subiect. ‎Traficul se potolește.
‎Imediat.
‎Am fost în baia magazinului ‎și iată ce am găsit!
‎Intrați, băieți!
‎Nu!
‎De ce uit mereu să distrug probele?
‎Știam eu! Ai amestecat unguentele, ‎și acum compătimești lățeii ăștia uriași!
‎- Eram sigură. ‎- Nu e vina lor!
‎S-a zis cu insectele astea.
‎Data viitoare să te gândești bine ‎înainte să ți-o tragi
‎cu toată lumea și să faci lăței din nou.
‎Nu îi am de la sex. ‎Adevărul e că-i am dintr-un tufiș!
‎Mergeam pe stradă ‎și mi-a venit să merg la baie.
‎Din fericire, am zărit ‎un tufiș bine amplasat.
‎Ce? E mai curat decât toaletele publice.
‎Nu mă judecați.
‎Lăței! Lăței!
‎Gata!
‎Ce? A trebuit să mă șterg. Nu mă judecați.
‎O să te judec puțin.
‎Așa m-am pricopsit cu lăței. ‎De la tufiș la tufiș.
‎Stai puțin...
‎- E rândul meu! ‎- Obiecție!
‎Liniște în sală!
‎- Zi-le! ‎- Tuca!
‎- Se aprobă. ‎- Eu spun asta!
‎Se aprobă.
‎Pot să încep?
‎Dră Tucan, unde se află acest tufiș?
‎Tufișul se află pe Aleea Lățeilor.
‎Aceeași alee care a fost declarată ‎recent monument istoric
‎de Societatea Medicală ‎din Orașul Păsărilor
‎și niciunul dintre lăței nu poate fi ucis?
‎Aleea Lățeilor, ‎monument istoric, nu ucideți.
‎Caz închis.
‎Chiar voiam să extermin lățeii! ‎N-am folosit aruncătorul de flăcări.
‎Vrei să arzi documentele ‎pentru împrumutul studențesc?
‎- Cel pe care l-am semnat și eu? ‎- Mamă!
‎Lăței!
‎Ai reușit, fată frumoasă ‎care citește eticheta lumânărilor!
‎De m-ar vedea Speckle acum!
‎Speckle... ești incredibil!
‎Te nominalizez ‎pentru Premiul Arhitecților!
‎Momentan, Maxwell, dă-i-l pe al tău!
‎De m-ar vedea Bertie acum!
‎Nu-mi vine să cred că am reușit!
‎Nu-mi vine să cred ‎ce ușor mi-e părul pubian!
‎Ai fost afară timp de o oră, ‎deși „bertita” ta își făcea de cap.
‎În plus, am vorbit în public ‎fără să-mi explodeze șerpi în gură!
‎Ce realizare!
‎Tot haosul ăsta m-a făcut ‎să realizez că pot face orice!
‎Am uitat că am ceva important de făcut!
‎Zi-le, fato!
‎- Ne vedem la întâlnirea FISÎ! ‎- Fii binecuvântată!
‎- Ce tipă tare! ‎- Da, e tare.
‎Nu sunt sigură că e un compliment, ‎dar mersi!
‎- Vreau să coc! ‎- Excelent!
‎- Dar am deja o slujbă! ‎- O ucenicie?
‎Grozav! Ce e asta?
‎Vii câteva seri pe săptămână ‎și te învăț meserie.
‎Oferta e generoasă și se potrivește
‎cu programul meu de muncă ‎și nu știu de ce țip!
‎O să-ți mănânc picioarele!
‎Prostuțule!
‎Eu sunt noul geniu al arhitecturii. ‎Am fost un băiat bun azi la muncă!
‎Mă bucur! Și eu am avut o zi bună.
‎O să lucrez la patiserie ‎câteva zile pe săptămână.
‎Dar încă lucrezi la Conde Nest? ‎E cam mult.
‎- Da, dar mă descurc. ‎- Știu.
‎Haideți, băieți!
‎Greg, citește partitura ‎înainte de repetiții.
‎Și nimeni nu mi-a răspuns ‎la e-mailul despre tricouri.
‎Vreți să fiți o formație adevărată ‎sau vreți doar distracție?
‎Athena, nu te mai urca pe tamburine!
‎Vă iubesc pe toți!
‎Și astfel putem tripla venitul ‎la finalul celui de-al treilea trimestru.
‎Vreau să adaug că...
‎Arată rău.
‎Nu se întâmplă niciodată!
‎Unde sunt?
‎Subtitrarea: Georgiana Stănculescu