Episodul 5, Sufrageria dezbrăcată
Cu mult timp în urmă, într-o relaţie îndepărtată...
Sau, în orice caz, acum un an...
Tamsin !
OK.
Astăzi...
- Jane ? - Da.
- Bună ! Eu sunt ! - Da.
- Oliver ! - Da, ştiu !
Doamne, ce faci tu aici ?
Cumpărături.
Şi cum merge ? Ai găsit ceva bun ?
Aha, produse de damă !
- Foarte bine ! - Mulţumesc.
Nu ştiu de ce m-am dat înapoi. Nu e niciun pericol.
- Niciun pericol ? - Exact.
Nu ştiu de ce-ţi zic asta. Am luat-o razna. Ce nebunie !
- Şi tu ce faci ? - La fel, cumpărături.
Cred că te întrebi ce face Oliver cu atâta hârtie igienică !
Te las să-ţi imaginezi singură.
De fapt nu-ţi imagina, te rog ! Ar fi dezgustător !
Erau la reducere.
Nu sunt vreun fan împătimit al hârtiei igienice.
E doar hârtie igienică. Dacă e acolo, o folosesc.
Şi de obicei e acolo când am nevoie, ceea ce e super.
Da.
- Oricum ar trebui să plec, am treabă. - Bine.
Trebuie să merg acasă să instalez iubitele astea.
Da.
- Le-am numit iubite, nu-i aşa ? - Da.
Iubite !
Nu ştiu ce mi-a venit ! Iubitele nu se instalează !
Ascultă...
- Chiar trebuie să... - Da, desigur.
- Bună, Oliver ! - Bună ziua, doamna A.
- Arătaţi splendid astăzi ! - Îţi place părul meu ?
Încă nu-mi dau seama. Azi unde e ?
- Bună, Oliver. - Bună ziua, doamna C.
- Îi admirai părul Sheilei ? - Încă nu, dar sper.
Ne mai vedem, doamna A.
Scuze pentru chestia cu iubitele.
- Nu ştiu ce era în capul meu. - Nu-i nimic.
Nu ai chef de o cafea ?
Ba da !
Da, exact asta aş vrea.
- Alo ? - Bună.
Scuze, dar voiai să bem împreună cafeaua, nu ?
Da, cam aşa ceva.
Ai ajuns foarte repede.
Stau imediat după colţ. E foarte aproape.
Aha.
Ţi-ai instalat hârtia igienică ?
- Da, am instalat-o. - Bine.
Dar tu, ţi-ai instalat... ?
Vai, Doamne !
- Ce e cu mine ? - Nu ştiu.
De ce nu pot să vorbesc ? Ce e cu creierul meu ?
Nu-ţi face griji pentru asta. Creierii sunt supraestimaţi.
Multe plante nici nu au creier. La asta te-ai gândit ?
De ce nu pot vorbi normal ?
Sunt convins că am fost cândva în stare.
Ai vorbit cu doamnele de la supermarket.
Asta e uşor. Cu ele nu vreau să mă culc.
Am să-mi las capul pe masă acum şi tu poţi pleca oricând vrei.
Nu poţi vorbi cu persoanele cu care vrei să faci sex ?
Te rog, lasă-mă să mor ! Scapă cât poţi !
- Şi nu e o problemă asta ? - Tu ce zici ?
Eu nu eram sigur, mersi că m-ai luminat !
Eu tot aş putea vorbi cu tine chiar dacă aş vrea să facem sex.
Ai vreodată senzaţia că eşti absorbită într-un mare vid de singurătate şi eşec
cu un ultim ţipăt de disperare ?
Toată lumea trece prin asta. E normal.
Te dai jos din pat şi iei micul dejun.
- Multe plante ? - Poftim ?
- Multe plante nu au creier ? - Exact.
- Jane, nicio plantă nu are creier ! - Totuşi au propria lor înţelepciune.
Ce înţelepciune ?
- Înţelepciunea plantelor. - Ce înţelepciune e asta ?
E ceva foarte profund. Foarte spiritual.
E ceva tipic plantelor.
- Ai inventat tu asta ! - Nu-i adevărat ! E o filosofie.
Sunt adepta mai multor filosofii.
E unul din lucrurile pe care le observă lumea la mine.
- Deci ai adoptat filosofia plantelor. - Da, sunt o vegetariană convinsă.
- Serios ? - E o opţiune de viaţă.
Să vedem dacă am înţeles. Crezi în înţelepciunea şi în filosofia plantelor.
Da, Oliver, chiar cred.
Aşa că le mănânci !
Să vedem dacă am înţeles. Eşti heterosexual...
Da.
Dar nu poţi vorbi cu femeile.
Bine, e unu la unu.
- Cum de te cunosc vânzătoarele ? - Fac cumpărături acolo de cinci ani.
- Ce e ? - Eu de şapte ani.
Aha.
E ciudat că te-au remarcat pe tine, şi nu pe mine.
Da.
De ce ?
- Eu atrag atenţia în general. - Aha. Bine.
Sunt Jane cea nebunatică ?
Toată lumea are propria poveste despre mine.
- Serios ? - Încerc să mă asigur de asta.
Sunt doar nişte bătrânele cu aluniţe uriaşe.
- Eu nu mi-aş face griji pentru asta. - Nu-mi fac.
Dar simt că nu ţin pasul.
Doamna A. are cea mai mare aluniţă din Anglia.
Ar trebui să i-o lase moştenire altei bătrâne !
Mereu mă forţez să nu mă uit insistent ca să nu fiu politicos.
- La naiba ! - Ce e ?
- O cheamă Barker ! - Barker ?
Doamna A. ! Ar fi trebuit să-i spun doamna B. !
I-am spus doamna A. din cauza aluniţei !
O, Doamne, serios ?
Oare de cât timp fac asta ? Şi ce nepoliticos e !
Dar e foarte amuzant !
De fiecare dată îmi spun: Nu te gândi la aluniţă !"
Şi numai am numit-o după ea.
- Ştii ceva ? - Ce ?
Dacă doamna P e cea cu problema cu vezica, schimb supermarketul.
Oricum, am ajuns.
- Aici stai tu ? - Da.
- Mi-a făcut... - Pot să urc ?
- Pur şi simplu ai zis asta ?! - Da.
- Părea mirat ? - Părea îngrozit !
Există reguli, există o procedură.
Noi nu spunem: Pot să urc la tine ?"!
Noi lăsăm să se înţeleagă că undeva în viitorul depărtat
e posibil să stăm câteva momente undeva în zonă.
O femeie îmbrăcată are puterea de a negocia.
Avem ceea ce vor ei şi trebuie să ne folosim de ea.
Scuze, am fost mai plastică decât intenţionasem.
Voiam doar să-i văd apartamentul.
Nu cred că a luat-o drept o ofertă de sex.
Jane, lucruri pe care bărbaţii le pot lua drept ofertă de sex:
Bună", Ce tare plouă !",
Prietenul meu a fost răpit de nişte traficanţi de droguri",
Dispari !".
- Pur şi simplu ţi-a zis... - Da.
Deci aţi făcut sex ?
Nu, a urcat doar până sus.
- Deci aţi făcut sex ! - Nu, a urcat doar până sus.
Patrick nu ştie că există o diferenţă între frazele astea două.
Problema e că a trecut foarte mult de când a plecat Tamsin.
- Aşa, şi ? - Apartamentul meu...
- Ce e cu el ? - Gândeşte-te şi tu.
După ce am stat singur atât timp...
- Acum e puţin... - Cum ?
Necenzurat.
Hm...
Nu a zis decât hm"?
În ziua de azi nu mai poţi nici măcar să fii uşuratică.
Voiam doar să îi văd apartamentul !
- Ei, haide ! - Nici tu nu crezi asta !
Bine...
Să zicem că a fost şi puţină atracţie.
Ştim noi ce înseamnă puţină atracţie la tine.
Câinii din tot oraşul încep să urle,
e o nouă mireasmă în aer,
iar animalele de companie trebuie încuiate înăuntru.
Nu puteţi da mereu vina pe mine !
Să zicem că a plecat. Te-a părăsit.
Faza întâi: cumperi un televizor mai mare.
- OK. - Are logică.
Faza a doua: întorci scaunul direct spre televizor,
nimeni nu va mai călca la tine în apartament şi eşti singur pe lume.
Faza a treia: asta e de departe cea mai rea.
E faza în care ştii că ai renunţat la orice contact uman.
Acum ştii că nu te mai aştepţi să te mai viziteze cineva vreodată.
Aşa.
- Am ajuns. - Super !
Acesta e apartamentul meu.
Asta e uşa.
O uşă absolut normală.
Are balamale...
Da.
Balamale !
- Oliver ! - Da, desigur. Uşa.
Hai să ne ocupăm de uşa asta.
Într-o zi, într-o după-amiază sumbră şi singuratică,
îţi dai seama că ai încetat să îţi mai ascunzi revistele porno.
Sunt împrăştiate peste tot !
Sufrageria mea a pierdut lupta cu goliciunea.
Dacă petreci o seară drogat pe canapeaua mea,
ai impresia că îţi apare vestiarul unei fete dintr-o altă dimensiune.
În astfel de cazuri nu trebuie să suni la urgenţe !
În spatele uşii ! Sunt peste tot !
Vin acum ! Acolo !
Aşa, ăsta e.
Apartamentul meu.
Deci chiar era o femeie frumoasă acasă la mine.
Partea proastă e că era îmbrăcată. Partea bună e că nu era o fotografie.
Trebuia neapărat să câştig puţin timp.
Dacă s-ar fi dus până la baie, aş fi putut să strâng totul.
Trebuia doar să-i propun într-un mod cât mai subtil
să meargă până la baie.
Vrei pişu la baie ?
Da, mulţumesc.
- Cu lămâie dacă ai. - Cu lămâie ?
Scuze, am crezut că mi-ai oferit un ceai.
Nu, pişu.
O, Doamne, scuze ! Nu !
Nu îţi ofeream să bei...
Din contra.
Aha, înţeleg !
Întrebam doar dacă vrei să foloseşti toaleta.
Nu, mersi.
- Eşti sigură ? - Da.
- Nu e niciun deranj. - Chiar nu am nevoie.
OK, bine.
- E aici dacă vrei. - Bine.
- Te aşteaptă. - OK !
Hrăneşte-mă !"
Scuze, asta-i o imagine oribilă !
Ştii, chiar ar merge un ceai.
Da ! Da, sigur !
Poţi să-ţi faci tu ? Eu trebuie să verific ceva.
Sigur.
- Ăsta e ceainicul. - Cred că mă descurc.
Numai să nu dai foc la nimic. Sunt deja pe lista neagră.
Nu am găsit pliculeţele de ceai.
- Îţi strângi revistele ? - Da, încerc.
Poţi să-mi spui, aşa, de curiozitate,
cât se vede din conţinutul revistelor ?
Bine...
E o femeie pe care o cheamă Nicole...
Aşa...
Şi nu cred că e cu adevărat braziliancă.
OK.
În regulă !
Bine !
E tipic pentru camera asta afurisită !
Camera asta ?
Ceea ce încercam să fac, bănuiesc că te întrebai şi tu,
e o tentativă de a nu părea chiar un pervers uriaş.
Acum mă întreb, după ce ai văzut aici, dacă există vreo şansă
să nu par cel mai jalnic şi trist masturbator în serie din lume !
- Ce face femeia asta ? - Stă într-un hambar.
- E goală ! - E goală într-un hambar.
Nu înţeleg, ce-ţi place ţie la asta ?
Nu atât hambarul, cât goliciunea.
- Dar care e povestea ? - Nu e nicio poveste propriu-zisă.
Acum e aici şi stă... aşa...
Chiar nu e nicio intrigă aici.
Iar în clipa următoare stă acolo, aplecată.
- Ce se întâmplă ? - Se apleacă şi atât.
- Nu ştie unde e camera ? - Ba cred că ştie.
- O, Doamne ! - Te rog !
- Uite la asta ! - Da, ştiu !
E doar o poză uriaşă cu...
Da, cu Brazilia.
- Unde e restul femeii ? - A putea fi oriunde.
Într-un hambar, într-o piscină, într-un dormitor demodat... chiar oriunde.
- Asta îţi place ţie ?! - Bineînţeles că asta îmi place !
Dar uite şi tu !
Parcă ar fi la naştere !
Cred că ţi-a plăcut momentul ăla !
Bine, ai terminat ?
Sau vrei să-mi cauţi lenjeria murdară prin apartament ?
Nu mă înţelege greşit, şi mie îmi place sexul.
De fapt, sunt bisexuală, aşa că se pune dublu.
Da, şi te temi de goliciune.
Una-i goliciunea şi alta-i goliciunea asta !
- Şi nu eşti bisexuală ! - Poftim ?
- Nu ţine ! - Ce anume ?
Şi nu ţine nici faza cu Jane cea nebunatică.
Şi nu ţine nici faza cu cred-în-filosofia-plantelor !
Cred că tu te temi că nu eşti destul de interesantă,
aşa că vii cu aiurelile astea ca să atragi atenţia !
Fă-mi un serviciu: uită-te în oglindă !
De parcă ai avea de ce te teme la felul în care arăţi !
Ba sunt bisexuală !
Sigur ?
OK !
Jane, sunt fan al literaturii fantastice !
Am o librărie cu literatură fantastică ! E sediul singurătăţii !
Sunt regele tristeţii.
Poţi păcăli pe oricine, dar nu pe mine.
Există mai multe feluri de goliciune.
De asta ce zici ?
- Păi.. - Păi ?
- Prefer filmele. - Poftim ?
Prefer filmele porno. Sunt mai realiste decât revistele.
- Ai vreunul ? - Nu ai face faţă.
Mă duc să mai fac nişte ceai.
Ceaiul nu e compatibil cu pornografia.
Nu e nicio legătură între ele. Nu vor fi niciodată vândute la un loc.
Cum crezi că ar suna:
Doi în unu: plicuri şi slipuri",
Un ibric şi două cupe", cel mai sexy fund de ceaşcă"
Sunt un ceainic gras şi mic
Uite-mi mânerul, uite-mi...
Ce zici de goliciunea asta ?
- Jane ? - Da, Oliver ?
Eşti...
Da, Oliver, sunt.
- Complet chiar. - Da, complet.
Da. Aşa mă gândeam şi eu.
Nu ai de gând să spui nimic ?
Apreciez asta foarte mult.
Cu plăcere.
Sper că nu a fost prea mare deranjul.
- Doar mi-am dat hainele jos. - Nu pare prea complicat.
Aşa, deci...
Care e planul aici ?
Planul ?
Cu toată goliciunea asta.
Nu e niciunul.
Deocamdată.
Voiam doar să verific dacă-ţi place ce vezi.
Îmi place aşa mult că-mi vine să explodez !
Eşti liber marţi ?
În clipa asta nu-mi mai amintesc nici un lucru cât de mic.
Nici nu sunt sigur că ştiu ce e marţi.
Poţi să vii la mine marţi seară ?
OK.
Şi ce se va întâmpla ?
Tu vei suna la uşă, eu voi răspunde...
Aşa...
- Şi a doua zi pe la prânz... - Da...
Îţi voi da drumul.
Eşti foarte drăguţ, Oliver Morris.
Şi, Doamne,
ce-am să îndrept eu asta !
Am să-mi iau hainele pe mine şi am să merg acasă.
Oricum nu ai ceai bun.
- Azi e marţi. - Ştiu.
Doamnelor, eu vă las.
Oliver Morris e pe cale să descopere o nouă octavă.
- Azi e marţi. - Ştiu.
Fantastic !
- Azi e noaptea cea mare ! - Ştiu !
Va fi super ! Va fi ceva de pomină !
- Crezi ? - Desigur !
Numai să nu ai emoţii şi să te faci de râs !
Bravo, Patrick !
Nu am mai făcut sex de o veşnicie ! Cred că s-a schimbat totul.
Nu, în principiu e la fel.
Dacă a mai apărut o zonă erogenă ? Nici pe alea vechi nu le găseam.
Manualele alea nesimţite mint, nu există nicio legendă !
Nu puteau să spună că liniile punctate nu sunt reale ?!
Crede-l pe fostul ei:
îţi va spune Jane care sunt zonele.
Încontinuu, parcă ar fi un comentator TV.
Du-te de acum, prietene, şi baftă multă !
Mersi, băieţi. Mă voi gândi la voi.
- Cred că ar fi mai bine să nu. - Ai dreptate. Mersi de sfat.
OK.
Ce nebunie !
Se descurcă el.
- De unde ştiai ? - Ce să ştiu ?
Despre Jane. Că e ca un comentator TV.
- Doar nu te-ai culcat cu ea. - Ba normal că am făcut-o !
Dar i-ai spus lui Sally...
În seara aceea la telefon, când am avut convorbirea interminabilă !
Ai jurat că nu te-ai culcat cu Jane !
Da, aşa e.
Desigur, bine punctat.
Dar când m-ai întrebat dacă m-am culcat cu Jane
şi am zis că da, voiam de fapt să spun că nu.
- Te-ai culcat cu Jane ?! - Bineînţeles că nu. Niciodată.
Şi ăsta e ultimul meu cuvânt pe tema asta.
Patrick, te cunosc. Nu poţi să minţi mult la o fază ca asta.
Ba pot. La naiba !
- Doamne, dacă ai minţit-o pe Sally... - Nu am minţit-o pe Sally.
Bine. Când s-a întâmplat asta ?
Când am minţit sau când m-am culcat cu Jane ? La naiba !
- A fost înainte de Sally, nu ? - Cu mult înainte.
Poţi te rog să nu-mi mai pui întrebări capcană ?
Desigur, dacă Jane are şi ea o relaţie,
atunci nu mai poate servi drept etalon de fată bătrână
şi sincer cred că ar trebui ca una din noi să rămână...
- O, Doamne ! - Ce e ?
O, Doamne ! O, Doamne !
- Ce faci ? - Îl sun pe Steve.
Nu e nevoie să-i spui asta lui Steve !
Patrick, asta nu se şterge cu buretele. Trebuie să-i spui !
Da ?
Bună, dragule, eu sunt. Am o veste mare.
- Ştiu deja de Jane şi Oliver. - Mai mare de atât.
Jane şi Patrick ? Ai aflat deja şi de asta ?
Jane şi Patrick ?!
Jane şi Patrick ?
Susan ?
Te rog să nu-i spui lui Sally că m-am culcat cu Jane.
Pentru că oricum nu am făcut-o.
Şi pentru că au trecut mulţi ani de atunci, OK ?
OK" nu e cuvântul potrivit.
Sally ?
Dragule !
Bună.
Deci te-ai culcat cu Jane şi nu mi-ai spus !
Pot să-ţi explic !
Te ascult.
Aveam de gând să îţi spun, dar, în schimb, am minţit.
- Ai filmat-o ? - Poftim ?
În general îţi filmezi toate cuceririle.
Există o casetă cu Jane la tine în dulap ?
Şi tu acum ! Numai un idiot ar păstra caseta.
Mulţumesc, Susan !
Ar trebui să fie interesant de văzut.
Nu ! Sally, nu poţi să pleci acum !
- Scuze, e o urgenţă ! - Da, e !
Sally se duce la mine ? La naiba !
Scuze, Steve, trebuie să plec.
Să fiu al naibii !
- Ce repede se întâmplă totul ! - Da, aşa e !
Patrick stă pe un butoi cu pulbere.
Da, Steve, şi eu stau în apă.
Aşa e. Ce ?!
Tocmai mi s-a rupt apa.
Vestea cea mare e că am intrat în travaliu !
- O, Doamne ! - Da !
Ce să...
- Nu ştiu... - Nici eu !
- Cum te simţi ? - Ca şi cum ar urma să am un copil !
Da... Şi eu !
Va continua
Traducerea şi adaptarea: alabala