Anterior în Lucifer...
Cineva a fugit din Iad.
- Cine-a fugit din Iad? - Mamă.
Tot ce-mi doresc este să ne reunim familia.
Nu te înţeleg.
Orice ar exista între noi.
- Îmi placi. - Ce caută ea aici?
Charlotte Richards, avocat al apărării.
Se pare că ai fost ocupată.
M-am gândit să-mi aprofundez slujba.
Nu e atât de greu după ce citeşti legislaţia.
Deci, ce s-a întâmplat?
Am făcut o deschizătură în spaţiu şi timp,
lumina mamei a zburat prin ea, apoi s-a închis
în spatele ei. Totul e în regulă.
- Mama a plecat? - Da.
Ce se întâmplă? Cine eşti?
Detective, eşti bine?
Da, sunt bine. Mulţumită locotenentului Pierce.
Mi-a salvat viaţa.
Nu-ţi fă griji prietene.
Din fericire, Pierce era cu ea.
Dar n-am fost eu.
Simon.
Lucrezi târziu?
Iar au venit ordine de sus.
Trebuie să fac alt lot.
Dacă nu le mănânci tu pe toate mai întâi, Lalo.
Distracţie plăcută cu gătitul.
Alo?
E cineva acolo?
Drace.
Trixie.
Dar am pierdut lasoul lui Wonder Woman!
Gata cu scuzele.
Cunoşti regulile.
Bună dimineaţa, detective. Plodule.
Mi-ai trimis mesaj să ne vedem aici.
Da, dar nu cred că am zis să dai buzna ca în locuinţa ta.
În fine,
Pierce a sunat de la spital.
Se pare că nu încetează să lucreze.
Dar avem un caz nou.
Cazul "Lipseşte plosca"? Fascinant.
Nu, un caz real. Aşa că, hai să mergem.
Hopa.
"Borcanul cu înjurături"?
Da.
A lui Trixie...
Îi dai copilului tău bani de fiecare dată când înjură?
Bravo, detective.
Nu, nu, nu. Ea plăteşte pentru fiecare cuvânt urât.
Atunci, sunt şi mai impresionat.
Serios? Mulţumesc, Lucifer.
Sunt impresionat că storci bani de la odrasla ta.
Ce idee ridicolă.
Cuvinte "urâte".
Determinate de un set de reguli arbitrare
Exact ca ale Tatălui meu.
Poftim, copilule.
Ăştia ar trebui să-ţi plătească multe cuvinte siropoase.
- Dă-i cu înjuratul. - Hei, Trixie.
Încerc s-o fac să nu mai înjure şi s-o învăţ să fie responsabilă.
- Ai auzit de aşa ceva? - Da,
am auzit, şi se întâmplă să cred că responsabilitatea este supraestimată.
De exemplu, aproape că ai fost împuşcată la fermă.
La început, m-am simţit prost
că n-am fost acolo să te protejez. Ce-i?
- Nu trebuia să te simţi prost. - Exact.
Fiindcă responsabilitatea este supraestimată.
Nu, pentru că nu e nevoie să mă protejezi.
- Şi nici n-a fost vina ta. - Ai dreptate.
A fost vina Tatei.
- Ce? - Sunt sigur
că El a manipulat lucrurile cum face întotdeauna.
Încearcă să-mi de-a o lecţie despre responsabilitate,
sau alte prostii de genul ăsta.
Sigur, fiindcă are mai multă logică decât cineva
care a tras în mine fiindcă voiam să-l arestez.
Ştiu!
Şi m-am săturat ca El să-mi tot intre în minte,
aşa că, de astăzi, am hotărât
că nu mă voi mai lăsa afectat de şmecheriile lui Tata.
Nu zău? Oare de ce mă îndoiesc?
Dar...
Trixie, banii în borcan, apoi pleci la şcoală.
Copilă,
Înainte să faci asta...
Cineva a ratat tratamentul cosmetic.
Victima se numeşte Simon Fisher, 42 de ani.
Chimist-şef de produse alimentare la Performance Pudding Plus.
Şi aparent, unul foarte neîndemânatic.
N-a fost un accident.
Urmele de zgârieturi neregulate, indică o luptă.
Ella lucrează la cauza morţii.
E evident că s-a înecat în cuva cu lichid seminal.
E budincă, Lucifer.
Sigur, am auzit că i se mai spune şi aşa.
Bietul de el nu s-a înecat.
Şi în afară de machiajul a la Freddy Krueger,
nu are alte răni, aşa că,
pariez că a murit opărit.
Nu pot fi însă sigură
până nu-l curăţăm şi-i facem autopsia.
Sunt sigur că mâncătorului de budincă o să-i placă la nebunie.
Nu e de glumă, omule.
Pudding Plus este favorita mea, bine?
De două ori mai multe proteine decât celelalte mărci.
Şi de două ori mai multă mortăciune.
Cine a găsit cadavrul?
Mă simt îngrozitor.
Dacă n-aş fi stat atât la toaletă,
poate aş fi auzit ceva, aş fi văzut ceva.
Poate aş fi putut preveni toate astea.
Destul de multă securitate pentru nişte budincă.
E o afacere de succes.
Mulţumită reţetei secrete pe care Simon a creat-o.
Nu poţi lăsa pe nimeni să tragă cu ochiul.
- Corect. - Noi trebuie s-o facem.
Ne poţi da accesul la înregistrările de securitate?
Asta-i peste puterea mea.
Va trebui să vorbiţi cu şeful de sus.
Dumnezeu?
Nu. Patronul.
Sigur, corect.
Şeful lui.
Cum mai pot s-o mănânc după tot ce-am văzut?
Cineva încearcă să-mi spună ceva?
Dacă El o face, nu-l lăsa să-ţi intre în minte.
Învaţă din greşelile mele, Daniel.
Lucifer.
- Da? - Adrian Yates,
directorul general de la Pudding Plus, e în sala de conferinţe.
A adus casetele de securitate.
Excelent.
Cine zice ca rezolvarea crimelor nu e uşoară?
Dle Yates, Mulţumim că aţi venit.
Înregistrările dvs vor fi de un real ajutor.
Aţi adus casetele?
Îmi pare rău, dar, nu.
Ce? De ce?
Pentru că aşa i-am spus eu.
Sunt avocata dlui Yates,
şi poliţia nu va pune mâna pe acele înregistrări.
Mamă?
Sezonul 3, Ep. 5. Bine ai revenit, Charlotte Richards
Nu eşti nebună.
Nimeni nu ştie că nu poţi să-ţi aminteşti ultimele luni.
Te vei preface că ştii.
Fii stăpână pe tine.
Nu le vei da...
niciun motiv să te arunce la balamuc.
Păreţi surprinşi să mă vedeţi.
Charlotte,
nu ne aşteptam să te vedem aşa curând.
M-am gândit că experienţa morţii te-a schimbat.
Aşa este.
Nu-i aşa?
Te-ai întors la Charlotte Richards?
Am dreptate?
- De ce eşti aici? - Se pare,
că cineva încerca să vorbească cu clientul meu, fără avocat.
Am venit să vă informez că şmecheria asta nu va ţine,
şi nici cererea voastră de-a vedea înregistrările de securitate.
Voiam doar ajutorul dlui Yates.
O conversaţie prietenoasă,
dar ăsta începe să arate că aveţi ceva de ascuns.
Da.
Un motiv ascuns pentru a fi aici, poate?
Scuză-mă?
E un moment ciudat de curios să te întorci în viaţa mea
după tot ce s-a întâmplat.
E vorba de mine, nu-i aşa?
Dacă ar fi fost o vizită de curtoazie, ai fi ştiut cu siguranţă.
Ceea ce ascundem este reţeta secretă de la Pudding Plus
Eliberarea acelor înregistrări va dezvălui
cum este preparată budinca lor,
făcând ca formula secretă să devină publică,
care ar putea costa compania milioane de dolari.
În plus, ucigaşul nu apare pe nicio înregistrare.
Dle Yates, ar fi mai bine să mă lăsaţi pe mine să vorbesc.
Dar tot ce puteţi vedea e un fel de încăierare
în afara cadrului. Ucigaşul nu se vede din niciun unghi.
Bine, vedeţi, asta e.
E un indiciu. Asta înseamnă că ucigaşul
ştia cum să evite camerele.
Ar putea fi o lovitură din interior.
Cine are acces la laborator?
Presupun că sunteţi în fruntea listei.
Detective, te poţi opri aici. Dle Yates, niciun cuvânt.
Am terminat aici.
Dar eu n-am terminat cu tine.
Ce parte din servieta închisă n-ai înţeles-o?
Încă mai aşteptăm autopsia Omului Budincă.
Curăţarea tratamentului delicios de pe un cadavru opărit...
E mai grea decât îţi imaginezi.
Aş prefera să nu-mi imaginez.
Adrian, îţi spun eu...
Auzi...
hai să mergem undeva care nu e aici,
cum ar fi... acolo.
Am auzit că acolo e foarte frumos.
Bună.
Ai văzut?
Abia dacă s-a uitat la mine.
Parcă ar fi altă persoană.
Da, foarte perspicace, Daniel.
Ceea ce mă îngrijorează este de ce e aici?
Care-i interesul ei?
Frăţie, nu mă pot descurca cu ciudăţeniile tale în clipa asta.
Da.
Prima ediţie!
Am găsit şapte angajaţi de la Pudding Plus
cu carduri de acces la laborator.
Din păcate, toţi şapte, inclusiv Adrian Yates,
- au alibiuri solide. - Nu mai spune.
Dar am găsit o persoană cu card de acces,
unul în vârstă... fosta parteneră de afaceri a lui Adrian, Grace Foley.
A părăsit compania cu doi ani în urmă
să-şi înceapă propria companie rivală de budincă,
- Heavenly Pudding. - Fascinant.
Îşi filmează campania de publicitate aici, pe platoul 69.
Ar trebui să fie chiar după exhibiţionistul ăla înfiorător.
Minunat.
Lucifer, ştiu că nu mă asculţi.
Exhibiţionist înfiorător? Platoul 69?
69? Ce... unde?
Am inversat numerele ca să-ţi atrag atenţia.
Ce-i atât de important pe telefonul tău?
Încerc s-o sun
pe Charlotte Richards. Nu-mi răspunde la apeluri
şi nici la mesaje.
De ce eşti atât de obsedat de mama ta vitregă?
Trebuie să vorbesc cu ea, să înţeleg de ce s-a întors.
Îşi reprezintă clientul. De asta.
Nu, nu.
Trebuie să fie mai mult de atât.
Adică, fix când am de-a face...
complicaţiile pe care Tata mi le aruncă în drum?
Nu, întoarcerea ei trebuie să fie una din grenadele Lui.
Credeam că nu mai eşti afectat de şmecheriile tatălui tău,
şi cu "El în mintea ta."
Ai dreptate, aşa am spus, nu?
- Da. - Bine.
Bine, fie.
Nu mă gândesc la Tata. Nu mă gândesc la Charlotte.
Nu funcţionează. De ce nu funcţionează?
Poate ai nevoie de o distragere.
Să te concentrezi pe altceva.
Detective...
Niciodată n-ai avut mai multă dreptate.
Dar... Nu, voiam să spun...
Să te concentrezi pe caz.
Ce mama...?
Nu e deloc exact, dar ...
Sunt de acord.
Doar dacă Tata nu şi-a băgat nasul şi aici.
Atât de conflictual, dar... Nu-mi pot lua ochii.
Nu! Nu, nu, nu, nu!
Mai mult! Mai mult!
Zău aşa. Vreau mai multă budincă! Mai multă.
Vreau budincă peste tot. E o reclamă la budincă.
Nu pot vinde budincap, dacă nu văd budincă.
Şi vreau mai multă budincă
în... cum o cheamă? În gura blondinei.
Nu-mi pasă că nu poate respira. Du-te, acum.
- Scuzaţi-ne. - Doamne.
- Grace Foley? - De ce mai ai haine pe tine?
Şi eu mă întreb mereu.
Poliţia din Los Angeles. Avem câteva întrebări.
Cât de bine îl cunoşteai pe dl Fisher?
Simon?
Am încercat să-l depăşesc pe deşteptul ăla
de când mi-am înfiinţat compania.
Şi apoi?
Te-ai săturat să te respingă,
aşa că, te-ai furişat în laboratorul lui şi...
ai lins budinca de pe fiecare centimetru al frumoasei...
Te rog.
Scuze.
Credeţi că eu l-am omorât?
Răzbunare, sabotaj corporatist, toate dintr-o singură lovitură?
- Are logică. - Bine.
Chiar dacă l-aş fi omorât, ceea ce n-am făcut,
chiar credeţi că aş fi atât de idioată încât să recunosc?
Fără ca avocatul meu să fie prezent?
Apropo de asta, hai s-o aducem aici, bine?
Ce?
Şi-a cerut avocata.
- Şi? - Şi,
poate ar trebui să afli ce îşi doreşte cel mai mult?
Vrei ca eu să...
- Doar...da. - Bine, atunci.
De ce n-ai spus aşa?
Doamna Foley.
Spaţiu personal. Ai auzit de aşa ceva?
Nu vrei să-ţi chemi avocata, nu-i aşa?
Ce faci?
Haide, spune-mi ce-ţi doreşti cel mai mult.
Care-i cea mai mare dorinţă?
Dorinţa mea cea mai mare...
este să...
să opresc filmarea acestui gunoi exploatabil.
Gunoi?
Ce tot spui acolo? Ceea ce faci se numeşte artă.
Asta este?
În ciuda memento-ului nedorit al Tatălui meu şi a aripilor,
n-am vrut niciodată să mănânc budincă.
Exact. Pentru că vindem sex...
Care n-are absolut nimic în comun cu budinca.
Doar să distragem oamenii de la faptul
ca budinca mea are gust de rahat.
Bizară alegere de gusturi.
Cu atât mai multe motive să te furişezi în laborator,
ca să furi reţeta secretă.
Ce? Simon ţi-a stat în drum?
Nu era nevoie să le fur reţeta.
Simon s-a oferit să mi-o vândă în urmă cu trei zile.
Ce?
Dar pe urmă, înainte să fiu de acord cu termenii,
a fost ucis şi n-am fost eu.
Mai mult decât oricine, aveam nevoie de Simon în viaţă.
Dacă Simon voia să vândă reţeta,
atunci, s-ar putea să nu vorbim de sabotaj corporatist,
ci de spionaj corporatist.
Dacă Adrian a aflat, a vrut să-l oprească pe Simon şi...
Salutare.
- Bună, din nou. - Cum te cheamă?
- Serios? - Mă bucur să te văd.
Ţi se potriveşte numele, nu-i aşa?
Serios? Pot?
Lucifer.
- Poţi veni aici? - O clipă.
Da?
Am să-i cer lui Grace o continuare.
De ce nu-ţi iei noua prietenă s-o însoţeşti la rulota ei?
Rulota ei? Sugerezi să...?
Cine eşti şi ce-ai făcut cu detectiva mea?
Dă-i haina mea. Pare să-i fie frig.
Da, să trăiţi.
Dragă, ai vrea o pauză de 5 minute în rulotă?
Şi de asta aş vrea să vorbesc cu femeia
al cărui trup a găzduit odată sufletul mamei mele.
Nu-mi vine să cred. Iar a făcut-o, nu-i aşa?
- Cine? - Tata.
E în capul meu,
distrugând acest moment în care puteam fi fericiţi.
Îmi cer scuze.
Poliţia. Nu mişca.
Lasă-mă să ghicesc. Lucrezi pentru Adrian Yates.
Cred că mă confunzi cu altcineva, cucoană.
Nu prea cred.
Te-am văzut mai devreme când ne priveai.
Detective, ce se întâmplă?
Uneori, marile corporaţii au
intermediari pe ştatul de plată ca să prevină spionajul corporatist.
Sau detectivi inteligenţi
care să afle despre aşa-zisul spionaj.
Nu mai spun nimic fără avocatul meu.
Minunat.
Dacă lucrează pentru Yates,
înseamnă că avocatul lui e Charlotte Richards, nu?
Ai spus că cineva vrea să mă vadă.
Îmi cer scuze că te-am lăsat să aştepţi.
Te pot ajuta cu ceva?
Da.
Cu răspunsuri.
Ce-i cu răceala asta, Charlotte?
Nu doar la secţie ci şi apelurile mele...
Nu mi-ai răspuns la niciunul.
Îmi pare rău. Am fost incredibil de ocupată.
În tot acel timp,
care era relaţia noastră?
Tu care crezi că era?
Habar n-am.
M-ai sedus.
Mi-ai accesat telefonul.
Ai devenit suspectă într-un caz.
Mi-ai spus că sunt omul tău favorit,
orice ar însemna asta.
Aproape că ai murit,
apoi ai dispărut săptămâni întregi.
Nimic din toate astea nu au logică pentru mine.
Îmi pare rău, detectiv Espinoza.
Dan.
Nici pentru mine n-are logică.
Fie că înţelegi sau nu,
nu te poţi preface de parcă n-a fost nimic.
Ştii ceva?
O să... renunţ.
O să-l las pe Lucifer să se ocupe de tine,
pentru că e singurul care...
cred că a înţeles ce urmăreai de fapt.
Eu şi Lucifer eram apropiaţi?
În moduri pe care nu le voi înţelege niciodată.
Da, înţeleg perfect şi cu siguranţă voi discuta cu Trixie.
Nu se va mai întâmpla.
Mulţumesc.
Au sunat de la şcoală.
Se pare că astăzi a folosit un limbaj foarte creativ.
Nu mai spune.
Tema de la matematică a numit-o "morman de rahat"
iar profesoarei i-a spus "epavă nenorocită."
Nu i-a spus nimănui "sugător de ciorapi"?
Ce? E cineva care suge ciorapi.
Nu pot să cred că-mi înveţi fiica
să înjure cu chichiţe.
În apărarea mea,
"epava nenorocită" a fost în întregime creaţia micuţei degenerate.
Şi e foarte inteligent, aş putea adăuga
Nu asta e ideea.
Încerc să-i dau copilului meu o lecţie,
şi tu tocmai mi-ai făcut treaba mult mai dificilă.
Voi, părinţii ăştia, mereu cu lecţiile voastre.
Sau cum îmi place mie să le spun, jocuri ale minţii.
Sunt pe cale să dau de cap ultimei isprăvi a Tatălui meu.
E timpul pentru Charlotte!
Tu nu eşti Charlotte.
Şi totuşi, oamenii ne confundă tot timpul.
Bună. Larry.
Charlotte e ocupată momentan, aşa că, Richards şi Wheeler m-au trimis pe mine.
Epavă nenorocită.
Unde pleci?
Am venit doar s-o văd pe Charlotte.
În plus, dacă sunt aici, treaba ta devine
"mult mai dificilă," nu-i aşa?
Salutare.
Ce...
ce cauţi aici?
Ştiam eu. Te-ai întors cu un motiv, nu-i aşa?
Hai, spune-mi. De ce eşti aici?
Ce, Doamne-iarta-mă, faci?
Nu te preface că nu ţi-a plăcut.
- Cu siguranţă, nu. - Lucifer,
ştiu că eram apropiaţi.
- Nu chiar atât de apropiaţi. - N-are sens să fii rezervat.
Suntem singuri aici.
Nu, nu, nu, nu, nu!
Nu!
Nu înţeleg.
La secţie, nu puteai să-ţi iei ochii de la mine.
Mesajele tale disperate, nevoia de-a mă vedea.
Detectivul Espinoza...
avea inima frântă fiindcă eram apropiaţi?
Pentru prima dată
de când m-am trezit pe plajă, am crezut
"În sfârşit, ceva are logică.
Normal că mă culc cu dl Inalt-Brunet şi Arătos."
Şi acum îmi spui că... Nici măcar nu e ăsta?
Uite, pot să te asigur că noi doi nu ne-am...
sau niciodată nu ne vom... niciodată, niciodată...
culca împreună.
Dacă nu suntem amanţi atunci, ce suntem? Prieteni?
Mai degrabă...
familie.
Nu mai...
Nu mai suport.
Îmi...
Îmi lipseşte timp.
Luni...
şi luni de zile.
E ca şi cum...
altcineva mi-a trăit viaţa.
A distrus-o.
Munca mea...
relaţiile mele...
familia mea.
Habar n-am...
de ce soţul meu a obţinut custodia copiilor.
Sau de ce...
mi s-au refuzat drepturile de vizită.
Dar de când m-am trezit pe plajă...
m-am prefăcut...
că îmi amintesc totul,
fiindcă altfel, toată lumea ar fi crezut...
că sunt nebună.
Poate sunt.
Nu eşti nebună.
Eşti doar nevinovată, nu-i aşa?
Prinsă la mijloc în jocul altcuiva.
Crede-mă, nu sunt deloc nevinovată.
Dar nu cred că merit...
Ce?
În...
în timpul lipsa...
simţeam că parcă sunt...
captivă...
într-un...
coşmar oribil,
retrăindu-l din nou şi din nou...
la nesfârşit.
Simţeam de parcă aş fi fost...
În Iad?
Acum, probabil şi tu crezi că sunt nebună.
Tu realizezi cu cine vorbeşti?
Corect. Cu Lucifer.
Diavolul.
Dacă mă crezi, eşti la fel de nebun ca şi mine.
Sau poate ştiai exact unde ai fost.
De ce m-aş duce în Iad? Nu sunt chiar o persoană rea.
Muncesc din greu.
Îmi plătesc taxele. Nu fac pe nimeni să sufere.
Poate te simţi mult mai vinovată decât credeai.
Aproape ridicolă...
şansa ca Iadul să fie adevărat...
cum pot fi sigură că nu mă voi întoarce acolo?
Ei bine, asta-i a doua şansă a ta, corect?
Aşa că, poate eviţi să faci
lucruri ciudate şi dezgustătoare de acum încolo.
E plictisitor, ştiu.
Ingreunarea investigaţiei de omor se pune la socoteală?
De ce păţesc mereu asta?
Pentru că eşti...moale, Dan,
e unul din multele lucruri care îmi plac la tine.
Nu, cred că sunt prost.
Se poartă de parcă nici nu exist, aşa că ce fac?
Mă duc la ea la birou
să mă respingă iar.
Eşti prea dur cu tine.
Şi că-ţi mănânci emoţiile? Am crezut
că renunţi la chestia aia.
Nu pot renunţa la curcan rece, Ella.
Nu în vremurile astea.
Hei, oricând poate fi mai rău.
Poţi ajunge ca victima noastră de aici.
Ghici ce a descoperit autopsia.
Câteva pietre la rinichi cât mingile de golf.
Omul suferea de insuficienţă renală acută.
Bine, şi dacă n-ar fi mâncat budincă,
ar fi murit în câteva zile de sepsis urinar.
Care sunt şansele,
că două morţi oribile să lovească aceeaşi persoană
cam în acelaşi timp?
Bună întrebare.
Care sunt şansele?
Spune aici ca Pudding Plus te-a angajat să te ocupi
de securitatea firmei.
Şi mai ştiu că Simon Fisher
a compromis securitatea încercând să vândă
secretul cel mai de preţ al firmei tale
"dincolo."
- Şi? - Şi...
ai considera că te-ai "ocupat" de D-l Fisher?
Clientul meu nu trebuie să răspundă la asta.
Ai dreptate.
Cred că vom lăsa asta pentru juriu.
Nu există niciun "dincolo."
Poftim?
Cred că Grace a uitat să menţioneze,
că acum vreo lună, Pudding Plus
şi Heavenly Pudding au decis să fuzioneze.
Spune-i.
Aşa este. În plus... nu era nimic ilegal
ultima dată când am verificat.
Richards şi Wheeler reprezintă
firma după fuziune.
Aşa că orice a ameninţat Fisher prin vânzarea reţetei lui
"dincolo," a dispărut.
Nu mai e un motiv de crimă.
Şi atunci de ce mă urmăreşti?
Nu ştiam unde ajungi cu ancheta.
Nu puteam lăsa că moartea lui Fisher să ameninţe fuziunea.
Ştii câţi bani se fac din budincă?
Detectiv.
Eşti chemată în sala de conferinţe.
Detectiv, ia uite ce-am găsit.
Şi a venit cu daruri.
Filmarea solicitată.
De ce mi-o dai acum?
- Păreai atât de contra mai devreme. - Bine, mi-a fost atrasă atenţia
că trebuie să fac o schimbare.
Aşa că încerc să fac ce trebuie.
Dacă pot dovedi nevinovăţia clientului meu
şi să te ajut să găseşti criminalul...
conştiinţa curată, sosesc.
Nu poţi vedea criminalul aici.
Exact cum a spus clientul meu.
Tot ce arată aceasta filmare ştiam deja...
Că cineva familiar cu camerele a intrat în incintă...
şi l-a împins pe Simon în cuvă.
Da, dar cineva cu acces avea alibiuri.
Doar nu crezi că ucigaşul
a minţit despre unde era?
Daniel.
I-am verificat de două ori, da?
Sunt toţi beton.
Dumnezeule.
Desigur.
Ce?
Ce naiba, Ella?
Cu plăcere.
Tocmai ţi-am salvat viaţa.
Fiţi atenţi.
Încă două ingrediente secrete, da?
Melamină şi acid cianuric.
Separate, sunt inofensive.
Dar combinate, creează o toxină greu de detectat
şi... cu timpul... poate cauza Drumroll, ce naiba...
Afecţiuni renale.
Pietrele la rinichi găsite de tine.
Da. Se pare că "plus" din Pudding Plus...
e otravă.
Budincă otrăvită? Glumeşti?
Deci, Simon s-a îmbolnăvit
de la expunerea constantă?
Păi, ce fel de cretin ar pune intenţionat otravă
- în produsele sale? - Aceste două substanţe sunt cunoscute
că dau senzaţia de conţinut ridicat în proteine.
Şi asta e atuul vânzărilor Pudding Plus.
Dar oamenii n-au realizat că era otrăvitoare?
- Păi, compania ar putea pierde tot. - Nu neapărat.
Dacă ai sute de milioane de dolari,
şi eşti dat în judecată pentru câteva milioane,
tot mai rămâi cu câteva sute de milioane.
- Dar mor oameni. - Da, păi,
e aceeaşi calculaţie şi la producătorii de maşini
când află că au probleme cu airbag-urile.
Ce îi costă mai puţin, să cheme maşinile în service
sau să meargă în instanţă?
Da, dar de ce ar încerca Simon
să vândă formula lui Grace dacă tot îl omora?
Poate că nu vroia să vândă.
Poate că a aflat ce a creat,
şi doar încerca să oprească asta.
Şi cine era mai indicat să expună
secretul murdar de la Pudding Plus
decât cel mai mare concurent?
Dar Simon nu ştia.
Că cele două companii urmau să fuzioneze.
Şi curând nu mai erau concurenţi.
Brusc, cineva are motiv
să-l reducă la tăcere pe Simon.
Adrian, Grace şi bodyguardul.
Trei potenţiali criminali.
Şi ca avocat al companiei rezultate...
îi reprezinţi pe toţi trei.
Charlotte, unde te duci?
Să mă alătur la Cruce Roşie, să-mi donez economiile
unui orfelinat sau să construiesc un adăpost pentru orbi, câini şchiopi.
Bine, cât timp nu exagerezi.
Am crezut că dezvăluind aceste filmări mi-ar fi exonerat clientul.
Dar în schimb, mi-am dat seama că am apărat
trei oameni vinovaţi?
Dacă este aşa,
cât de vinovată sunt eu?
Nu e un moment bun.
Ştiu cum îl tratezi pe Dan.
Bine? Şi vreau să ştii că sunt alături de el.
- Ce înseamnă asta? - Am văzut cândva
o lumină în tine.
Dar acum, nu ştiu, ceva s-a schimbat.
Nu văd acum decât...
întuneric.
Aici erai. Unde ai dispărut?
Trebuia să mă liniştesc.
- Crezi că Charlotte va fi ok? - Da.
De ce n-ar fi? Femeia e ca o stâncă.
Foarte rea, înfricoşătoare, bunăciune,
o stâncă bine îmbrăcată.
Da, păi... ai fi surprinsă, Detectiv.
Ok.
Bine, acum că ştim că toţi cei 3 suspecţi
au acelaşi motiv... banii...
am cercetat documentele financiare ale firmei
să văd cine avea cel mai mult de pierdut dacă nu se făcea fuziunea.
Şi fi atent... niciunul din cei 3.
Voi credeţi că l-am omorât pe Simon?
Lalo, ştim că ai fi câştigat
sute de mii de dolari din acţiuni
dacă aceste două companii fuzionau.
Ăştia sunt mulţi bani.
Pentru tine. Evident.
Dar, totul s-ar fi pierdut
dacă Simon dezvăluia adevărul din spatele bolii sale.
Voi... chiar spuneţi că Simon era bolnav?
Ştiai despre asta?
Sigur. A spus că urma să moară.
Dar nu l-am luat în serios.
- A spus multe lucruri în seara aia. - Care seară?
Acum vreo lună, am ieşit să bem.
Simon s-a îmbătat.
A început să spună că D-l Yates
nu-l ascultă,
şi că vor suferi oameni.
A spus ceva legat de faptul că e vina lui.
Simon a spus că...
poate ar trebui să-i pună capăt.
Cui să pună capăt?
Vieţii sale.
Nu ştiam despre ce vorbea.
Şi nu te-ai gândit să ne spui asta mai devreme?
Când l-ai văzut mort?
Nişte prostii spuse la beţie?
Nu că ar fi sărit
în acea cuvă.
Adică...
budincă fiartă?
Sunt modalităţi mai uşoare să mori.
Dar nu atât de explicite.
Ce?
Şi dacă asta a fost spovedania lui Simon?
Un fel de a expune adevărul pentru care s-a simţit atât de vinovat.
Deci tu crezi că omul chiar s-a sinucis
ca să ne conducă la toxină?
Păi, dacă a făcut asta, a funcţionat.
Versiunea sinuciderii pare din ce în ce mai probabilă.
Cu o zi înainte de moarte, Simon şi-a schimbat testamentul.
A donat tot ce avea
unei fundaţii.
Şi-a donat până şi broasca ţestoasă.
Iar zgârieturile de pe platformă...
probabil că a mimat o luptă pentru a face să pară o omucidere.
Ca să investigăm companiile.
Bună, biroul lui Charlotte Richards.
Charlotte, veşti bune, a fost o sinucidere.
Deci, nu trebuie să îţi faci griji. Nu vei reprezenta nici un ucigaş.
Charlotte tocmai a plecat. Se întâlneşte cu nişte clienţi.
De ce am senzaţia că Charlotte va face ceva foarte prostesc?
Despre ce e vorba? Ce-i cu întâlnirea de ultim moment?
Şi de ce aici?
N-am decis să întârziem discuţiile de fuzionare
până când poliţia nu finalizează ancheta?
Ba da. Această întâlnire este despre alte afaceri.
Afaceri personale.
Ce dracu' înseamnă asta?
Nimeni nu pleacă de aici până nu-mi dau seama
care dintre voi l-a omorât pe Simon Fisher.
S-a întâmplat un lucru ciudat cu câteva luni în urmă.
Am cam murit.
Şi cumva am ajuns în Iad.
Ştiu, am fost...
Am fost la fel de şocată ca şi tine. Mă simt mult mai bine acum.
Mulţumesc pentru întrebare.
Deşi s-ar putea să existe o mică şansă
să am o cădere nervoasă pe măsură ce vorbim.
Oricum, am avut ceva timp să mă gândesc
şi sunt destul de sigură că păcatul meu a fost
o viaţă în apărarea infractorilor şi criminalilor cunoscuţi.
Şi nimeni nu s-a deranjat să-mi spună că tot sângele pe care l-au vărsat
este şi pe mâinile mele.
Acum, iată-mă,
cu o a doua şansă,
şi unul dintre voi
o strică.
Deci, vorbiţi.
- Care dintre voi l-a ucis pe Simon? - Charlotte, niciunul nu a făcut-o.
- El are dreptate. - Nu, ştiu
că Simon era pe punctul de a divulga micul vostru secret.
Deci, unul dintre voi a făcut-o.
De ce mai stăm aici?
M-am săturat s-o ascult pe căţea asta nebună.
Stai jos!
De ce nu mă obligi?
Asta nu poate fi bine.
- Ce naiba? Puteai să mă împuşti. - Foarte uşor.
Acum stai jos.
Uite, cucoană, tot ce am făcut a fost să-l intimidez pe Simon.
Şi m-am oprit de îndată ce Adrian m-a retras.
Doar făceam ce m-a plătit să fac.
Nu era nevoie să-l ucidem pe Simon. L-am ţinut tăcut.
Şi doar am grăbit fuziunea.
Eram toţi pregătiţi să obţinem profituri record
în ciuda preocupărilor legate de siguranţă ale lui Simon.
Da, de ce să-l omorâm după toate astea?
Ei bine, nu ştiu. Să terminaţi ce-aţi început, poate?
Şi voi îndrepta asta într-un fel sau altul.
Charlotte.
- Aşteaptă.
- Lucifer. - Ei spun adevărul.
Nici unul dintre canaliile astea nu l-a omorât pe Simon.
S-a sinucis.
Planul unui muribund de a expune compania şi crimele sale.
Dar nu are sens.
Charlotte,
sunt nevinovaţi.
Nu!
Nu sunt.
Nu ai auzit ce am spus?
Am auzit. Deci, nu ei l-au ucis pe Simon.
Ce zici de toţi cei care mănâncă budinca lor stupidă?
Toţi ştiau că produsul lor era otrăvitor.
Oameni nevinovaţi vor muri din cauza lor.
Mi-am trăit viaţa găsind lacune,
modalităţi de evitare a responsabilităţii pentru clienţii mei,
pentru mine.
Se pare
că nu există lacune.
Dacă eşti vinovat,
eşti vinovat.
Am înţeles că vrei să-ţi eliberezi conştiinţa,
dar crede-mă, Charlotte, nu asta e calea de a face asta.
Atunci, ce ar trebui să fac?
Nu mă pot întoarce. Nu pot să mă întorc acolo.
Nu pot.
Atunci, iată ce trebuie să faci, Charlotte.
Ai încredere în mine.
Mulţumesc.
Cum rămâne cu ei?
Ei bine,
în timp ce mă ascundeam în umbră
au spus câteva lucruri incriminatoare.
Detective, e suficient pentru un marş al ruşinii?
Destul.
FBI-ul va avea o zi uşoară cu aceste confesiuni înregistrate.
Poate că nu l-aţi împins pe Simon la moarte,
dar veţi plăti pentru rolul în otrăvirea lui.
- O victorie frumoasă, partenere. - Mulţumesc foarte mult.
Sunt doar surprins că m-ai lăsat sa intru în fabrică primul.
M-am gândit că e rândul tău să fii împuşcat.
Ai avut dreptate legat de Charlotte.
E mai complicat decât am crezut.
- Lucrurile pe care le-a spus... - Sună ţăcănit?
Nu. Suna ca şi cum se luptă cu demonii ei.
N-am putut să nu aud ceea ce ai spus acolo.
Pare că treci prin multe.
- Îmi pare rău că te chinui. - Ai dreptate.
Trec prin multe.
Dar asta nu este o scuză pentru cum te-am tratat.
Apreciez asta.
Poate ne putem întâlni la o cafea cândva.
Poate.
Sper că nu întrerup nimic, Daniel.
Charlotte, eşti gata să mergi acasă?
Trixie, poţi să vii aici?
Bună, mami.
Maimuţico, vreau să vorbim despre ce s-a întâmplat azi la şcoală.
I-ai spus domnişoarei Morgan să se ducă "pe coajă"?
Tehnic, nu am încălcat nicio regulă.
Ştii ce? Lucifer avea dreptate.
Borcanul de înjurături, e o idee proastă.
Mami ţi-a dat o mulţime de reguli
fără să-ţi explice lucrurile.
Motivul real pe care nu ar trebui să înjurăm, este că vorbele urâte
îi fac pe oameni să se simtă prost.
Şi ştiu că nu vrei să-i faci pe oameni să se simtă rău, nu?
Fiindcă adevărul e că, dacă cauţi lacune,
le vei găsi mereu.
Şi nu te pot forţa să faci ceea ce trebuie.
Trebuie să înveţi asta pe cont propriu.
Deci, gata cu borcanul de înjurături, da?
Deci, asta înseamnă că primesc banii înapoi?
Bună încercare.
Vrei să intri?
Nu sari iar pe mine, nu?
Pentru că ultima dată a avut un succes zdrobitor.
Intră, pisică speriată.
După ziua de azi, am nevoie de vin, urgent.
Toată treaba asta cu a fi bună, e mai dificilă decât am crezut.
Ai un apartament drăguţ.
Deşi, ai putea să-l faci şi mai confortabil.
Nici măcar nu-mi amintesc când am luat locul ăsta.
Sper că-ţi place roşu. Eu sunt o fană a vinului rose.
Se pare că, în timp ce eram plecată,
am cumpărat 30 de cutii de Merlot.
Da. Îmi pare rău pentru asta.
De ce ţi-ar părea rău?
Nu eşti responsabil de amintirile mele lipsă.
Nu.
Totuşi, nu pot să nu mă simt...
Oarecum responsabil.
De-asta ai venit aici?
Constrângerea asta ciudată, inexplicabilă
de a mă asigura că eşti bine?
Foarte probabil.
Tata fie blestemat.
Ai petrecut timp cu mine când nu eram în apele mele.
Cum eram?
De fapt, erai destul de neplăcută.
Aprigă, geloasă.
Cu emoţii instabile.
Predispusă pentru a face greşeli cosmice majore.
Dar tot ce ai făcut, tot ce a făcut cealaltă tu, eu...
Ştiu că a venit dintr-un loc
al iubirii.
Îmi va lipsi.
Mai mult decât va şti vreodată.
Dar aceea nu eşti tu, nu-i aşa?
- Nu. Nu sunt. - Nu.
Corect. Ei bine, atunci...
Aştept cu nerăbdare să te cunosc, mai bine.
Şi eu pe tine.
Bine ai revenit, Charlotte Richards.
corvin.predoiu/CAMY Subtitrări-noi Team