Ok.
Bun venit acasă, D-le Preşedinte.
Merci, Luther.
Fostul Preşedinte Fitzgerald Grant
a sosit în Rutland, Vermont, astăzi
să-şi înceapă viaţa după mandat.
Trebuie să te întrebi, din ce e făcut?
O va lua Grant pe urmele lui Jimmy Carter
şi va înflori odată ieşit din birou
sau va ofili precum George W. Bush?
Îţi imaginezi un personaj atât de carismatic,
simbolul fulgerului, într-un orăşel,
fiind un oarecare Joe America?
Nu pentru asta îmi fac griji.
Îmi fac griji pentru acel sărut.
Nu, serios, este cumva acel sărut
de astăzi de la Casa Alba cu Olivia Pope
un la revedere normal sau avem şi continuare?
- Păi... nu ştim. - Bine.
- Dramă. - Vom sta cu ochii pe asta.
Da, v-aţi gândit şi voi.
Sezonul 7, Ep. 3. Ziua 101
Ziua 1
Bună dimineaţa, D-le Preşedinte.
Bună dimineaţa.
Cine sunteţi voi?
Ce sunt astea?
D-le Preşedinte, eu sunt Tad.
Îmi pare bine, Ted. Cutiile?
E Tad, ca să fie corect.
D-l Walker m-a angajat. Sunt consilierul Dvs.
Aceste cutii sunt nişte lucruri de la Casa Albă,
şi din depozitul din Santa Barbara.
D-l Walker s-a gândit că poate începeţi
să adunaţi lucruri pentru Institutul Grant.
Ea este menajera, Linda.
Martin se ocupă de grădinărit.
Jeff va fi bucătarul.
Rhonda va fi cu Dvs când voi lipsi eu.
Ted.
Tad.
Unde ai lucrat înainte de asta?
Consilier Şef pentru Senatorul Boyd.
- Super băiat. - Da, D-le.
Primul lucru pe care vreau să-l faci pentru mine...
Orice, D-le.
Este să-i concediezi pe toţi aceşti oameni de treabă.
Asigură-te că toţi îşi primesc leafa pe un an.
D-le?
Pe urmă îl voi suna pe Senatorul Boyd
să mă asigur că-ţi primeşti slujba înapoi.
Este... sună de parcă mă concediaţi.
Asta fac.
După ce îi concediezi pe ei.
Asta e o experienţă unică.
Îmi puteţi spune Ted. Nu mă deranjează.
Mulţumesc pentru tot, Tad.
Am petrecut 8 ani
fiind îngrijit, păzit, linguşit.
Nu mi-am cărat nici măcar stiloul,
sau să merg la cumpărături.
Pot număra pe degetele de la o mână de câte ori
am făcut sandwich cu curcan.
Şi-mi plac sandwich-urile cu curcan.
Vreau să mi le fac singur.
Încă ceva... conduc.
Sunteţi liber să faceţi manevre
în curte, D-le, dar...
Pe cât de mult mi-ar place ca presa să prindă nişte instantanee
cu mine mergând în cercuri în spatele casei...
ştii că nu vorbesc despre asta.
Niciun Preşedinte n-a mers pe drumurile publice
odată plecat din birou, D-le.
E bine de ştiut că încă pot scrie istorie.
Aveţi un card Fresh Mart, D-le Preşedinte?
Dacă am... ce?
Un card Fresh Mart.
Nu cred.
Ce ziceţi dacă îl folosesc pe al meu de data asta
iar Dvs puteţi completa aceste formulare
şi le aduceţi data viitoare când veniţi?
Foarte frumos din partea ta.
$355.16.
Ok.
Doar în treceţi prin aparat.
Respins.
Daţi-mi să văd.
Vedeţi acest sticker?
Vreau să activez un card de debit.
Fitzgerald Grant III.
Nu mai spuneţi.
Îmi pare rău că v-am dezamăgit.
Ai dormit lângă această statuie
de 10 zile.
Spune lumii de ce.
E timpul ca America să se confrunte cu istoria ei violentă, rasistă.
Generalul Raymond Cyst a fost un erou în Războiul Civil,
dar a fost şi unul din cei mai atroce
şi răzbunători proprietari de sclavi menţionaţi în anale.
A avut copii cu sclavii,
care pur şi simplu schimbă adevărul.
Acest om a violat femei pe care le-a ţinut captive
şi şi-a închis proprii copii.
De ce nu este menţionat asta lângă acest monument?
De ce, ca cetăţean de culoare, ar trebui să mi se ceară
să sărbătoresc pe cineva
care m-ar fi ţinut bucuros în lanţuri?
Sigur e puţin forţat,
dar cât intenţionezi să stai aici?
Voi dormi aici în frig
până aceasta statuie va fi demolată.
Aţi auzit.
Sunt Chad Buddenholzer. Ne întoarcem la...
Aţi sunat la Marcus Walker.
Lăsaţi un mesaj.
Salut, Marcus, vroiam să văd ce faci.
Sper că te distrezi în vacanţă.
Am uitat când ai spus că te întorci, dar...
dă-mi un telefon când ai timp.
Ok. Salut.
Bună dimineaţa.
Hei.
Ce faci astăzi?
Munceşti.
Nu poţi să nu? Munceşti?
Să-ţi iei liber.
Să-mi arăţi Havana,
pe urmă ne întoarcem la mine la hotel şi stăm la piscină.
Nu pot lipsi de la muncă.
Şi n-aş vrea să am de-a face cu ostilitatea
din hotelul tău.
Despre ce vorbeşti?
Nu-ţi face griji în privinţa asta.
Nu mă pricep la asta.
Hotelurile pentru tine...
nu sunt pentru oameni ca mine.
E un hotel... e pentru toată lumea.
Este regula de bază în industria hotelieră
să accepte pe oricine,
şi tu eşti oaspetele meu.
Dacă apar cu tine, se vor uita la culoarea pielii mele
şi vor presupune că sunt o Jinetera.
O prostituată?
Tu te-ai certa cu ei.
Eu voi fi făcută de râs în propriul meu oraş.
Adevărul este că nu le place ca negrii cubanezi
să deranjeze turiştii aici.
N-ar trebui să vezi Cuba.
Ar trebui să vezi ţara pe care vor ei s-o vezi.
Sunt negru.
Îmi pare rău, frumosule.
Eşti american.
D-le Walker!
D-le Preşedinte. Bine ai venit în Vermont.
Mă bucur că eşti aici.
De ce ne oprim?
Să ne uităm la viitorul tău.
Chiar acum, vă uitaţi la un teren.
În 2023, vă veţi uita la
Biblioteca Preşedintelui Fitzgerald Grant III.
Ai reuşit?
Am încheiat afacerea ieri.
A fost de muncă.
Dar este perfect.
Vreau să fie mai mult decât un muzeu.
Vreau o aripă dedicată lui Brandon Parker
şi apărării libertăţilor civile din această ţară.
Cred că va fi nemaipomenit, D-le Preşedinte.
Avem şansa reală să schimbăm vieţi.
Fără restricţii, fără politici.
Ăsta e următorul nostru capitol, Marcus.
O să fie ceva frumos.
Încă o milă?
Da, D-le.
Mellie Grant a decis
care iniţiativă legislativă o va ataca,
şi este, întradevăr, o ramură de măslin
din platforma celorlalţi.
Casa Albă raportează că se lucrează la o versiune modificată
a Legii Educaţiei propusă de Francisco Vargas
care să ofere facultate gratuită americanlor.
- Totuşi... - Ambiţioasă.
- Mellie poate are nevoie de mine. - Nu se poate.
Bătaia pe această lege va fi dură.
Nu cred că ar fi nepotrivit
să dau o declaraţie care să mişte lucrurile,
aş câştiga publicul.
100 zile.
Ca formă de respect pentru noul Preşedinte
care încearcă să iasă din umbra
Preşedintelui anterior...
cu care se întâmplă să fi fost şi măritată.
În plus, aveţi atâta treabă de făcut.
Unde aţi ajuns cu acea listă?
Urăsc să cer bani la oameni. Ce am de oferit acestor oameni?
Ei v-au solicitat.
Găzduim o cină cu donorii luna viitoare.
Sună-i, fă invitaţiile.
250 mii meniul,
şi pe urmă, la cină, vorbim de bani adevăraţi.
Unii sunt dispuşi să lase 5 milioane
doar să-şi vadă numele pe o cărămidă
în biblioteca Dvs.
Ce-i asta?
Nu ştiam că vă pasionează armele.
Guvernatorul Fitzgerald Grant.
Asta a fost un cadou.
De la cine?
Altceva?
Vreţi să discutăm altceva?
Să discutăm despre Olivia.
Ce e cu Olivia?
Cât de mult va ocupa din biblioteca Dvs?
"Va ocupa"?
Nu vreau să fiu deplasat...
Şi asta înseamnă că vei fi.
Monica abia dacă s-a simţit în biblioteca lui Clinton,
şi a prins la presă.
O compari pe Monica Lewinsky cu Olivia Pope?
Nu. Deloc.
Şi exact asta e ideea.
Olivia a lucrat cu tine la Casa Albă,
te-a consiliat, ţi-a condus campaniile, a trăit cu tine.
A fost Prima Prietenă a Americii din toate timpurile.
A ieşit în faţa poporului american
şi l-a asigurat că vei fi bine după ce ai fost împuşcat,
iar acum e Şefa de Cabinet
a Preşedintelui care te-a urmat.
Olivia este Hillary Clinton, Beyonce, Oprah,
şi Sista Souljah, toate la un loc.
Am să vă pun nişte Sista Souljah cândva.
Cred că te referi la ceva
despre care ştii că n-am cum să argumentez.
Tot ce spun este ca Olivia e importantă.
Oamenii, lumea... le pasă de Olivia.
Când mă duceam săptămâna trecută la aeroport,
era o casă cu "Olitz"
scris cu luminiţe de Crăciun.
- Ce? - Numele tău şi al ei, cred.
Am înţeles asta. E... nebunie.
Noi...
Trebuie să decideţi care parte
din relaţia Dvs vreţi să descoperiţi
dacă primeşte aripa ei.
Cyrus primeşte şi el o aripă?
L-aţi luat pe Cyrus după gât pe peluza de sud
- în faţa a 40 milioane de oameni? - Am stat 8 ani
în cel mai puternic birou din lume,
conducând cea mai puternică naţiune din lume,
şi tu practic îmi spui
că am fost redus la un bărbat îndrăgostit de o femeie.
Bine aţi venit în lumea fiecărei femei de succes
din istoria omenirii.
Când ai fost ultima dată la un bar?
Poftim?
Să mergem la un bar, să bem ceva.
Vreau să ies din casă.
Mintea lui Luther va exploda.
E un protocol care se desfăşoară în avans,
şi e greu de făcut pe fugă.
Atunci vei face tu aranjamentele.
O băutură, pe urmă ne întoarcem acasă la lucru.
Două beri, vă rog.
Nicio problemă, D-le Preşedinte.
Ai urmărit asta?
Lumea s-a pornit după ce Kendrick Lamar l-a postat pe Steve.
Curajos puştiul.
Am văzut o singură persoană de culoare în Vermont,
şi e la TV.
Ai numărat persoanele de culoare?
Toţi cei de culoare contează.
Ne place să ştim dacă oamenii vor să se joace
cu cagule şi torţe,
şi avem un spion în zonă.
Merci.
E delicioasă.
Aşa eram eu.
Acum 5 ani, eram în locul lui... Steve.
Agitam lumea, zgâlţâiam barca,
puneam reflectorul asupra ignoranţei şi nedreptăţii.
Puştiul ăsta e dispus să moară de frig
ca să atragă atenţia Primarului şi Guvernatorului.
Zici că îţi lipseşte.
Cam dur, dar...
da.
Poate.
Nu ştiu.
Am schimbat vieţile mai multor oameni
strigând în sus şi-n jos pe străzile din Rosemead
sau de la Casa Albă?
Ştiu ce-ar trebui să cred, dar...
sincer, nu ştiu.
Vom face lucruri măreţe.
Imediat ce vom ieşi acolo,
vom face diferenţa.
Am nevoie de tine.
Suntem o echipă.
Ai vorbit cu ea?
Nu.
N-ai vorbit cu Mellie?
Credeam că mă întrebaţi de Liv.
N-am vorbit cu Olivia.
N-am vorbit cu Mellie.
Ce s-a întâmplat cu voi doi?
Nu, nu.
Nu vorbesc despre întâlnirea cu fosta ta soţie.
Nu asta vorbesc băieţii la bar?
Nu.
Bine.
Cred că Mellie e o persoană fantastică.
Va fi un Preşedinte fantastic.
Ăsta e obiectivul ei.
Este...
dedicată să facă asta.
Şi o respect.
Şi nu are nevoie de alte distrageri.
Liv şi cu mine am încercat.
Şi am încercat.
Nu e aici.
La un moment dat, va trebui să renunţi.
Dvs aţi renunţa?
Crezi că n-am renunţat?
Întreb.
Cum spuneam... nu e aici.
Olivia a fost Directorul meu de Comunicare.
Mi-a condus a doua campanie.
Aşa trebuie menţionată.
La fel ca Cyrus.
Olivia nu mi-a definit Preşedinţia.
Dacă asta vreţi.
Ăsta e adevărul.
Terminăm asta şi ne întoarcem?
Nu! Să mai luăm câteva.
Telefoanele alea pot aştepta până dimineaţă.
Şase donatori grei pentru bibliotecă.
Au aruncat deja $250,000 pentru un meniu,
dar vrem mai mult.
Jim Whale e cel pe care îl vrem.
- Are buzunarele mai adânci ca restul. - Am înţeles.
Nu-mi găsesc butonii.
Merci.
Să ştiţi, vă putem angaja un valet.
Îmi place să-mi fac singur treburile.
Steve îşi pierde audienţa.
Cine?
Puştiul care vrea să se vadă cu Primarul
ca să-l dea jos pe Generalul Cyst.
Vremea se strică.
Am putea pune puţină presiune
pe Primarul Shumpert cu o întâlnire.
Îmi place de puşti,
dar ultimul lucru pe care trebuie să-l facem în noul nostru oraş
e să ne băgăm nasul în politica locală.
Mai ales într-o chestiune atât de complicată şi de divizată.
Este? Complicată?
Să trecem la treabă.
Ca să fiu clar, nu mă pasionează golful.
Şi cum mergeam la primul reper pe Pebble Beach...
Prim-Ministrul, eu,
şi dublul campion la Masters, Bubba Watson...
mă simţeam ok.
Şi pe urmă Bubba îşi scoate crosa lui nou-nouţă,
şi mă prinde că trag cu ochiul
şi-mi spune că trebuie să încerc.
Bine, în acest moment eram îngrozit,
dar el insistă.
Şi-mi amintesc că tata avea o regulă,
că nu stai la discuţii cu cineva pe nume Bubba.
Aşa că, încerc.
Pun cuiul, aranjez mingea, exersez balansul.
Totul părea destul de bine.
Şi mă gândesc, "Poate îmi iese."
Aşa că, balansez crosa cu putere
şi lovesc pământul
cam cu 30 cm în spatele mângii,
şi smulg o mare bucată de iarbă.
Pe bune acum, era cam ca
o explozie la Gettysburg.
Şi treaba la aceste crose pentru profesionişti
e că se arcuiesc ca nebunele.
Ca un arc în spirală, şi drăcia asta de crosă
îmi zboară din mâini prin aer.
Şi din acel moment, totul este în reluare
întrucât crosa lui Bubba zboară direct
spre Prim-Ministrul Japoniei,
şi mai exact spre capul acestuia.
Şi cum stăteam acolo şi mă uitam neajutorat,
un singur gând mi-a trecut prin minte...
"S-a dus acordul nostru!"
Şi ce-aţi spus?
Prim-Ministrului?
Ce să spun?
I-am cerut să mă lase să repet lovitura.
Noroc.
Uite, ăsta e un trabuc bun.
Romeo y Julieta?
Graţie prietenului nostru Marcus.
A fost de curând în Cuba.
Muchas gracias, Chico.
Uite, Jim, ştim că n-am fost mereu
pe aceeaşi lungime de undă...
D-le Preşedinte, v-am subestimat
când eraţi în Birou.
De data asta, aş dori să pariez pe Dvs.
Nu mi-e frică să sar din mers.
Bine, când se termină whiskey-ul,
e timpul pentru încă unul.
Ştii, n-aş fi un politician
dacă te-aş lăsa să pleci fără să scrii un cec.
Atunci cred că o mai vreau nişte whiskey.
Nu trebuia să renunţ la ajutor.
Marcus!
Ce?
Ne aduci altă sticlă?
Bowmore. 25 ani.
Poţi s-o aduci singur.
Îţi place independenţa, nu?
Bine...
mi-a spus doctorul că am colesterolul 181,
şi să fac puţină mişcare.
Ce-a fost asta?
Nu poţi pleca.
Încă nu te-am concediat.
Mereu am vrut să spun asta...
Nu mă poţi concedia pentru că renunţ.
Care naiba e problema ta?
Problema mea e că sunt blocat
într-un oraş congelat, cu un trist
care nu poate face nimic de unul singur.
Asta pentru că ţi-am cerut o sticlă de Scotch?
N-am spus "te rog"?
Nu. N-ai spus.
Voi spune data viitoare.
Nu asta e ideea.
Şi ce vrei să spui?
Lasă.
De ce eşti aşa nervos?
Mai întrebi?
Nu, nu acum... mereu.
Mereu eşti ofticat de ceva.
Mereu enervat, mereu în căutare de ceva
sau de cineva pe care să te superi.
Nu toată lumea se uită la tine, Marcus.
Îmi pare rău, a fost deplasat din partea mea, dar...
Normal că e şi un dar.
Lucrezi pentru mine.
Şi te vei purta cu profesionalism.
Dacă ai o problemă, vorbeşti cu mine în privat.
Să mă port?
Să mă port?!
Să ghicesc... nu trebuia să spun asta.
Nu poţi controla cine eşti.
Tocmai îmi dovedeşti că am dreptate.
Că sunt un negru furios.
Că suferi!
Nu ştii nimic despre mine
mai puţin că ţin internetul în funcţiune,
fac ordinea de zi, şi râd la poveştile tale!
Ştii de câte ori în ultimele 2 luni
te-am auzit vorbind de Bubba şi de crosele lui blestemate?
De 6 ori!
Îl urăsc pe Bubba Watson, şi nici măcar nu-l cunosc!
Ai spus că suntem o echipă. Că ai nevoie de mine.
Dar nu mă gândeam că asta înseamnă
că urma să fiu un valet glorificat!
Aici nu este Buckingham Palace,
şi cu siguranţă n-ai o coroană pe cap.
Nu ştii nimic despre mine.
Eşti un narcisist nebun,
de cel mai rău tip
pentru că nici măcar nu realizezi că nu ţi se cuvine!
Am dat totul pentru ţara mea.
Te-am mai auzit spunând asta.
E adevărat? Chiar aşa e?
Nu trebuie să-mi apăr reputaţia în faţa ta.
Reputaţia?
Împlinirile? Sunt ale Oliviei!
O negresă te-a ajutat,
şi acum te lauzi în stânga şi în dreapta
cât de bun eşti.
Şi ea cu ce se alege din asta?
O reputaţie pătată.
Ai luat prima femeie
care a dus la bun sfârşit o campanie prezidenţială
şi ai transformat-o în altă târfă care distruge un cămin.
Cred că poţi spune că e o realizare,
doar că cei ca tine
au făcut asta negreselor de secole!
Ştiu cine sunt.
Ce sunt, ce am făcut.
Nu încerc cu încăpăţânare
să cultiv şi să menţin o imagine
care poate a fost adevărata cândva,
dar care n-a durat.
Nu te-a rugat nimeni să pleci de pe străzile din Rosemead
şi să candidezi la Primărie... Asta a fost alegerea ta.
Nimeni nu te-a obligat să pleci de la OPA la Casa Albă.
Eşti un fals.
Dacă Olivia a realizat pe cineva din această cameră, tu eşti ăla.
Întrebare, Marcus...
Ai fost în Cuba să porneşti o revoluţie?
Ştiai ceva despre sutele de mii
de oameni
care trăiesc în sărăcie acolo?
Sau ai băut rom ieftin
şi ai zăcut la piscina unui hotel fiţos?
Vrei să fi un activist, poţi fi unul!
Dar nu vrei asta.
Tu vrei să fi în joc.
Să te joci cu dulăii. Tu vrei ce am eu... puterea.
Şi te ataşezi de orice persoană poţi
să te ajute să avansezi.
Olivia, Mellie, acum eu.
Putere? Eşti o glumă.
Eşti un laş.
De unde vin eu,
trebuie să te ţină să spui asta.
Eşti un laş.
- Mai spune o dată. - Vrei să mă loveşti?
Nu, pentru că n-ai tupeu să mai spui o dată.
Asta credeam şi eu.
Pleacă de aici...
laşule.
Asta ai vrut?
Lasă-l.
E-n regulă!
Îmi pare rău pentru deranj.
Încă un motiv pentru care sunt astăzi aici...
este că vreau să spun câteva cuvinte
despre evenimentele tragice... Tragicele evenimente din...
Da.
Ok, da.
Fă-mi legătura.
Bună.
E târziu.
Ştiu.
Îmi cer scuze, a sunat...
Cum eşti?
Bine.
Bine!
Da.
Marcus?
Renunţ.
Ce-a făcut?
Nu mă respectă,
şi sincer... e o putoare.
Eşti în Faza 2-a
a relaţiei cu Fitzgerald Grant.
Faza 2-a?
Faza 1 a fost când ţi-a arătat
cât era de pasionat, capabil, şi de inspirat,
când te-a făcut să te simţi
că puteai cuceri lumea cu el.
Te-ai îndrăgostit de Fitz Grant III.
La fel ca mine, la fel ca Liv.
Faza 1.
Faza 2-a...
realizezi că este exact ce-a fost crescut să fie...
Îndreptăţit, egoist, nemotivat.
Te întrebi ce cauţi acolo
şi unde ai fi ajuns în viaţă
şi de ce i-ai oferit atâtea.
Faza 2-a e lungă, şi e dureroasă.
Dar vei supravieţui.
Iar în cele din urmă, faza 3-a.
Când realizezi...
că are ceva ce tu n-ai...
ce aproape nimeni de pe acest Pământ nu are.
Magia. Lumea răspunde la ea.
Vei încerca şi tu,
dar nu vei reuşi să înveţi asta.
Îl vei vedea în acţiune..
şi vei înţelege de ce eşti acolo.
Este provocator şi complicat,
dar este lozul de aur pentru a schimba lumea,
şi este al tău.
Nu renunţa.
- Nu renunţa la el. - Mellie...
E un om bun
cu un cadou incredibil pe care nu l-a cerut.
A trăit toată viaţa
în mijlocul furtunii, iar acum...
vremea s-a schimbat.
Sunt mândru de tine.
Mulţumesc.
Te las acum.
Da.
Marcus?
Merci de telefon.
Cu plăcere, D-nă Preşedinte.
La revedere.
Închide uşa.
Acum mergi relaxat şi trage draperiile.
Dă-mi arma mai întâi.
Fiule, dacă vroiam să mai omor un Preşedinte,
erai mort de 30 secunde.
Ce este?
N-ai observat nimic ciudat în casă
de când ai sosit, nimic?
Zgomote, sunete mecanice?
Lumini?
Un senzor despre care nu ştii nimic?
Nu.
Ecouri la telefon?
Interferenţe la cablu?
Un nou agent Secret Service?
- Nu. - N-a adus nimeni
un aparat nou pe care nu l-ai comandat?
O lampă, un televizor?
E nebunie.
- Răspunde la întrebare! - Nu!
Care e problema?
Fata mea.
Olivia Pope.
Ea...
e problema mea.
E şi problema ta.
E problema fiecăruia,
fiecărei fiinţe căreia îi pasă de Republică.
Ai fost deja jefuit, doborât.
Luat cu cagula?
Nu asta urmează?
Îmi place filmul ăla.
"Ai fost deja jefuit, doborât, luat cu..."
Ai fost făcut la buzunare!
Olivia ţi-a şutit B613 chiar de sub nas.
Îţi place şi filmul ăsta.
Băiete, filmul la care trebuie să fi atent
este acela în care Olivia este Comandantul.
Olivia. Este acum Comandantul?
Nu te cred.
Care parte n-o crezi? Că e capabilă să te decepţioneze,
sau că e capabilă să fie Comandantul?
Pentru că dacă nu crezi... are asta de la mine!
Dar ea nu e ca tine.
Dacă... dacă ea conduce B613, dacă ea e la comandă,
o va face cum trebuie.
Va conduce lucrurile diferit.
E altfel.
Eu aveam cecuri şi balante.
Aveam buget. Olivia nu are.
E tronul ei, e coroana ei.
E Comandantul, deţine Ovalul.
E dictatorul unei ţări
care nici măcar nu ştie că mai există.
Nu mai e cum vrea America.
Ci doar cum vrea Olivia.
Asta nu e adevărat.
E doar ce vrea Olivia să credem.
Nu mai e dreptate!
E doar Olivia
care a omorât Vice-Preşedintele Luna Vargas de Ziua Jurământului!
Cine conduce lumea?
O fată.
Trebuie să ai grijă de asta
Am plecat din Washington.
Mi-am făcut datoria. E în trecut.
Olivia e în trecutul meu.
Dacă spui adevărul,
dacă ea e Comandantul...
atunci ocupă-te tu.
Fi atent!
Nu pot face nimic.
Nu mai sunt la conducere.
Nu mai am nicio putere.
Şi trebuie să plec.
Va observa dacă nu mă întorc până se înnoptează.
Vreau doar... vreau să...
am crezut că am crescut un campion.
Speranţa Americii.
Chiar am crezut asta.
Poate am disciplinat-o prea bine,
sau poate am învăţat-o prea bine.
Copilul meu alunecă.
Femeia pe care o iubim
se pierde în întuneric,
şi vreau numai...
să ajut.
Trebuie să mă ajuţi.
Vreau s-o ajuţi.
S-o tragi înainte să dispară.
Decide repede,
pentru că nu are mult timp.
Ce faci?
Tata mi-a dat arma asta.
Câteva săptămâni după ce am fost ales Guvernator.
A fost un cadou.
Bine.
Cyrus mi-a spus o dată, zicea el...
că într-o zi, când toată atenţia va dispărea,
când voi ieşi din Birou şi nu voi mai fi Preşedinte,
voi folosi arma asta să-mi zbor creierii.
Nu faci asta.
Nu?
Nu.
Nu fac asta.
Ai dat cu pumnul în mine.
Abia îmi simt falca.
Am spus nişte lucruri.
Ai spus.
Dar şi eu.
Nu ne cunoaştem prea bine.
Ar trebui să lucrăm la asta.
Da.
Marcus.
Da?
Este Olivia Pope lumea tuturor, sau e doar a mea?
Când se scurg cele 100 zile,
trebuie să mă întorc o vreme la Washington.
Pot întreba de ce?
N-o să-ţi placă răspunsul.
Înainte să plecăm,
aş vrea să fac ceva deosebit.
Aş fi bucuros să vă ajut cu asta, D-le.
Steve.
Ce căutaţi aici?
De regulă sunt primit mai cu căldură, dar înţeleg perfect.
Fitzgerald Grant. Îmi pare bine.
Ar trebui să plecaţi.
De ce?
Pentru că nu vreau ca aceste camere
să mă vadă cum plec.
Renunţi?
Am pierdut.
Nu-i mai pasă nimănui.
Singurul mod prin care pierzi, este să renunţi.
Faci exact ce trebuie, şi nu e uşor.
Mi-e atât de frig.
Ştiu.
Dar poţi face asta.
Ţi-am adus ceva.
Astea sunt cam zdrenţuite.
Mulţumesc pentru ce faci, Steve.
Şi succes.
D-le. Iertaţi-mă.
Vă deranjează?
Un selfie pentru Instagram?
Nicio problemă.
În sfârşit, se mişcă ceva dincolo de cele 100 zile
între mişcarea activistului Steve Candles şi oficialităţile din Vermont
pentru înlăturarea monumentului
controversatului revoluţionar general de război, Raymond Cyst.
Primarul din Rutland, Susan Shumpert, a fost de acord
să stea de vorbă cu Steve după vizita
fostului Preşedinte Fitzgerald Grant
care şi-a manifestat în public entuziasmul faţă de cauză lui Steve.
Bună.
corvin.predoiu www.subtitrări-noi.ro