Anterior în MacGyver...
Te pot ajuta?
Sunt prieten cu MacGyver.
E acasă?
Boze, ăla nu e prietenul meu.
Lasă telefonul, Wilt.
Unde e?
Jos!
Mac! Ce naiba se întâmplă?!
Îl vezi?
Cine sunteţi voi?
Am vrut să-ţi spun,
dar m-ar fi trimis înapoi la închisoare.
Deci, m-ai minţit şi tu.
Iar Mac mă minte de ani buni.
Credeam că e prietenul meu.
Dar e prietenul tău.
Toţi m-aţi minţit.
De ce te-aş crede acum?
Omule, tot nu vorbeşti cu mine?
Mereu ţi-am spus totul. Îmi pare rău că n-ai simţit
- să faci la fel. - Aşa era protocolul.
Protocolul?!
Un om vine la uşa mea cu arma
şi tu-mi vorbeşti despre protocol?!
Şi pe urmă, când a vrut să te omoare,
îmi spune că nu te cunosc deloc.
- Boze... - Că tot ce mi-ai spus vreodată
a fost minciună.
Şi ştii care e cea mai rea parte?
Ştiu că acel ucigaş nebun spunea adevărul,
în timp ce bunul meu prieten... a minţit.
D-le Bozer, scopul
acestei întâlniri este de a determina
dacă eşti o ameninţare pentru Statele Unite.
Ameninţare? Eu? Amenin...
Nu sunt nici măcar o ameninţare ordinară.
Glumiţi?!
Mac, haide, ajută-mă aici.
Uite, Bozer, e procedura standard în cazuri
ca ăsta...şi trebuie să facem asta...
Procedura standard?!
Acum cine eşti?
Ieri erai prietenul meu, iar astăzi parcă
- nici nu te cunosc. - D-le Bozer, dacă eşti amabil
să iei loc.
Vom începe cu recapitularea
- istoricului tău ca angajat. - Ştiţi ce?
Am stat prea mult aici.
Mă duc acasă, ok?
Pune-ţi oamenii să-i sune pe ai mei
şi poate găsim ceva.
Super. John Cena
lucrează şi el aici.
Uitaţi, îmi cunosc drepturile.
Ok? Nu mă puteţi ţine aici la infinit.
Tehnic, putem.
Pot vorbi puţin cu tine?
Uite, ştiu că ai o treabă de făcut...
Noi, avem de făcut o treabă.
Corect.
Noi avem de făcut o treabă
şi cât facem acea treabă,
nu-l putem trata pe Bozer ca pe un suspect oarecare.
Din păcate, Mac,
a luat contact cu informaţii confidenţiale,
şi asta îl face o ameninţare pentru securitatea naţională.
Nu. Nu, nu este.
E prietenul meu.
Aş prefera să plec azi din Phoenix
decât să văd că e tratat ca şi când a făcut ceva greşit.
MacGyver Ep. 9. Sculptură
Da, dar de ce Thornton trebuie să treacă la DEFCON One?
Am fost civil cândva.
Aşa am aflat de voi.
Nimic din toate astea nu mi s-a întâmplat mie.
Nu, tu eşti altceva.
Patti te-a lăsat să ne cunoşti micul secret,
pentru că tu ai nişte aptitudini aparte.
Putem folosi... te folosim.
Da, cum zici, Jack.
Deci, spui că pentru că
Bozer nu poate pirata Pentagonul
singurele lui opţiuni sunt protecţia martorilor
sau o gaură neagră?
Nu voi permite aşa ceva.
Nu, nu, aşteaptă.
Aşteaptă, nu-mi spune.
Ghicesc eu despre ce e vorba de data asta...
Separatişti chinezi,
oraşul Madrid,
- cu sfeşnicul. - Parcă am fost de acord
să nu mai folosim referinţe în timpul informărilor.
N-aş fi niciodată de acord cu aşa ceva.
Milton Bradley a fost un erou american.
Care e problema?
De fapt, vom opri problema
înainte să devină una.
Agenţiile mari
precum CIA, NSA...
sunt ocupate să reacţioneze
la ISIS şi Al Qaeda,
Phoenix se va folosi
de propria invizibilitate
să fie proactivă,
mergem după următorul ISIS înainte să devină ISIS.
Şi asta ne aduce la...
celula terorii din Letonia, Dieva Roka. (Mâna lui Dumnezeu)
Responsabilă pentru 3 atacuri din Letonia în ultima lună.
În prezent numără 50 membri,
dar se pregătesc să recruteze la greu.
Aşa că, presupun că e şansa noastră să oprim cancerul
înainte să se răspândească.
Exact.
Şi uitaţi cum vom proceda.
Janis Lapa, arhitectul organizaţiei.
Janis îi cunoaşte pe toţi membrii grupării, ce planuri de viitor au
şi tocmai a apărut la Riga
după luni de zile în care a stat ascuns.
I-am îngheţat toate activele,
dar mama lui a murit luna trecută, aşa că...
În 18 ore, Janis are programare
la Banca Naţională a Letoniei
să-şi încaseze moştenirea
personal, şi când face asta...
Vom fi acolo să-l ridicăm.
Directorul de banca ne-a vândut.
Unde e Janis?
Ne-a păcălit.
Şi a fugit. Trebuie să ne despărţim.
Ok, tu mergi cu mine. Să mergem.
Dacă îl vezi pe Diva Rickshaw,
mă anunţi şi te ascunzi.
Trebuie să încetezi să mai vi cu poreclele astea.
Hei, dar te-am lăsat fără Living La Dieva Roka, nu?
L-am găsit.
Da.
Da, mi-am cam dat seama. Unde eşti?
Nu ştiu. Un fel de rampă de încărcare?
Păi, mai fă-l să te omoare,
ca să urmăm sunetul gloanţelor.
Ok, voi încerca să nu mor până ajungeţi aici.
Când eram copii, Bozer şi cu mine
ne-a împrietenit din dragoste pentru artificii.
Dar nu aveam destui bani să le cumpărăm,
aşa că am început să le facem
din nimic. Uite,
era mici şi proşti, şi sincer,
e un miracol că încă mai am toate degetele, aşa că ce sunt
pe cale să fac, să nu încercaţi niciodată acasă.
Se pare că n-ai avut nevoie de mine, până la urmă.
Da, Mac, avem o problemă.
Ce?
Tocmai a trimis un S.O.S...
fiecărui contact din telefon.
În câteva minute, zona va fi împânzită
de terorişti.
Mergi după Riley.
Trebuie să ieşim din Letonia acum.
- Eşti bine? - Nu.
Nu sunt ok.
De asta exersez Shirshasana.
Eliberează stresul...
pe care voi l-aţi cauzat, apropo's.
În mod normal, le fac la cursul de yoga,
dar din cauza ta, am pierdut cursurile de săptămâna asta.
Ce sacrificiu faci şi tu pentru ţară.
Ia loc.
Uite... Directore Thornton,
pari a fi... o persoană cu ...
sentimente.
Serios.
Cât ai de gând să mă ţi aici?
Dacă era după mine, te-aş lăsa să pleci acum
dar Supravegherea are câteva întrebări
despre apelurile tale.
Mai mult de 10 apeluri în China.
Da, asta e Li Baozhai.
Li Baozhai?
Vinde silicon medical la un preţ foarte bun.
Silicon medical...
Pentru proteze?
Ştii de ce n-a văzut nimeni
faţa atacatorului tău pentru că purta
o mască cu faţa buhăită a lui George Washington?
Cine crezi că a făcut acea mască?
Dacă îl veţi găsi vreodată, o vreau înapoi, să ştii.
Aici faci protezele tale?
Da. Stai.
De ce sunt numerotate ca fiind dovezi?
Mi-aţi controlat prin casă?
Atunci cred că s-a aflat.
Acum ştii adevărul.
Port chiloţi.
Niciodată boxeri.
Uneori tetra, dar numai când e zi de spălat.
Mulţumesc...
pentru expunere.
Dar să rămânem la apelurile tale.
Mai am câteva întrebări.
Serios?! Care e limita de viteză
în ţara asta? 10 km/h?
Să mergem.
Riley, cât mai avem până la aeroport?
5 km.
Nu veţi reuşi niciodată.
Da, merci pentru votul de încredere,
Yanni.
Mă numesc Janis.
Stai aşa, lasă-mă să mă gândesc...
Nu, nu-mi pasă.
Un poliţist a omorât pe unul de-ai noştri acum 3 săptămâni.
Ştiţi ce i-am făcut?
Te putem opri să ne spui asta?
Nu, nu, este ok.
Continuă, durule, spune-ne.
Vă spun doar că slujba lui de înmormântare s-a ţinut cu sicriul închis.
Să mergem!
Trebuie să ajungem la aeroport!
Aş renunţa la claxon, Jack.
Ăştia sunt teroriştii lui care caută în maşini.
Nu, chiar vă rog, claxonaţi.
Hei!
Haide!
Ce zici de puţină omenie între şoferi?!
Băieţi, ne-au găsit.
Acum trebuie s-o ştergem. Să mergem. Haideţi.
Haide. Haide
I-am pierdut?
"Cum spui, "Nu"" în letona?
Ceva îmi spune
că nu aşa se spune, "Nu," Jar Jar.
Gura.
Ne-au prins.
Stabilesc un perimetru.
Poţi folosi telefoanele lor să-i urmăreşti?
Cei din celula lui şi-au închis toate telefoanele.
Am încercat, dar mesajul lui Janis
le-a ordonat să scape de telefoane
şi se pare că l-au ascultat.
Hei.
Trebuie să vedem de sus.
Nu poţi încărca imaginea din satelit?
Doar dacă aşteptăm 30 minute
să treacă satelitul pe deasupra.
Sau ne putem face singuri un satelit.
Stai cu el.
Ce?
Jack, am nevoie de telefonul tău.
Frate, nu am roaming.
Jack, haide.
Foloseşte telefonul prin satelit.
E prea greu.
Dă-mi telefonul tău, Jack.
Dă-i-l pe al tău
Păi, dacă l-aş fi avut.
Nu l-am adus cu mine!
Convenabil.
Ştiţi ce? Am crezut că veţi fi de acord
din moment ce folosesc telefonul să vă salvez viaţa.
Păi, ce fel de tehnician
nu aduce un telefon?
Şi care e planul, Mac?
Când Bozer şi cu mine eram copii,
el făcea un film,
şi spunea că ne trebuie o imagine de sus
să prindem toată scena.
Aşa că,
am luat camera veche a lui tac'su
şi am ataşat-o
de un balon cu aer cald improvizat,
şi am urcat-o în cer.
A funcţionat?
Cred că da. N-am mai văzut niciodată
acea cameră, dar sunt sigur
că filmarea a arătat super.
A doua oară e mai bine, nu?
Avem video?
Avem.
Şi cum o roteşti?
N-o roteşti.
Serios?
Îmi iei un telefon nou, frăţie.
Ok, blochează strada din spatele nostru
dar cea din faţă e liberă.
În regulă, să mergem.
Vă pierdeţi timpul.
O să muriţi toţi.
Moartea nu mă sperie.
Voi face puţin cardio înainte.
Haide!
Ok, e liber la stânga,
dar cred că e o patrulă în faţă.
Crezi sau ştii? Pentru că e important.
Păi, are dreptate. Doar că e greu de spus
pentru că s-a dus prea sus.
Şi s-a spart, cred.
Ok, gata cu observatul?
Mai am un telefon. Vrei să mai sapi
prin gunoi, mai încerci o dată...
Ai spus că n-ai telefon!
Ştiu.
Băieţi, fugiţi! Fugiţi!
Nu cred că vom reuşi să fugim
până la aeroport.
Nu, dar poate putem fugi până în America.
Ce?
Ambasada?
Puşcaşii ăia
nu sunt de acord cu asta!
Da şi nu ştiu cine suntem.
Sună la Ambasada Letonă acum!
Venim tare,
şi nu prea ne înţelegem.
Aruncaţi armele! Aruncaţi armele!
Nu trageţi, suntem americani!
Opriţi-vă acolo!
Aruncaţi armele! Aruncaţi-le sau trag!
Dă-mi Ambasada din Letonia, acum!
Stai, uitaţi! Lucram pentru Guvernul SUA!
Ne urmăresc teroriştii, încearcă să ne omoare!
Am primit cel mai interesant telefon
de la Directorul NSA.
Cine sunteţi voi?
Păi, asta e probabil clasificat,
dar el e omul din spatele Dieva Roka.
E prizonierul vostru?
Ferea! Ferea!
Deschideţi focul!
Atacă ambasada?
Câţi puşcaşi ai aici?
Te uiţi la ei.
Aş fi vrut să mă uit la mai mulţi.
Înăuntru! Acum! Acum!
Mac!
Da, ştiu.
Cred că avem o problemă.
Amirale, înţeleg că faci
exerciţii de manevră,
dar am agenţi într-un mediu ostil.
Dau telefoane să văd cum vă ajut mai repede .
Dă-le mai repede.
Ambasada SUA e sub atac iar portavionul tău
e cel mai apropiat să trimită ajutor.
Aşa că fă-o, acum.
Cât de tare a fost.
Eşti tare rău.
Am spus că poţi să te uiţi, nu să vorbeşti.
Riley, cum stai?
Păi,
e prima dată când sunt asediată în ambasadă,
şi aş spune că nu e prea grozav.
Când vin ajutoarele?
Da, D-le. Trecem prin
protocolul în caz de atac... Distrugem documente clasificate
şi asigurăm informaţiile vitale.
Dar ne trebuie ajutor pe teren.
Stai jos.
Poliţia locală nu vine.
Ce?
Şeful zice că n-are oameni.
Zici că se teme de ei.
Hei.
Locul ăsta n-are sala armelor.
Letonia nu e chiar de mare interes.
E o ambasadă în timp de pace cu personal civil.
Toate armele şi muniţia sunt
la acel gard
cu acei 4 puşcaşi.
Super.
Vor rezista 6 ore?
Pentru că asta e tot ce poate face Thornton
să trimită ajutoare aici.
Cairo.
Începe să semene.
Cairo a fost atât de rău?
N-a fost bine.
Nu vorbim despre Cairo.
Avem 6 ore.
Trebuie să apărăm fortul până atunci.
Ok,
securitatea ambasadei pică pe noi.
Din ce am numărat,
avem 14, 15 extremişti.
Puşcaşii îi ţin la distanţă, dar acea grenadă
a distrus poarta.
Ai şi veşti bune?
Sunt destul de sigură că D-na Ambasador
s-a uitat pe tine mai devreme.
Da?
Da.
Să ştii că şi eu mi-am dat seama.
Da.
Nu, omule, e foarte măritată.
Dar nu m-am gândit la alte veşti bune.
Da.
să ştiţi...
există o cale mai simplă să terminaţi toată asta.
Mă lăsaţi să plec şi problemele voastre pleacă odată cu mine.
Toată lumea se duce acasă la familie.
În viaţă.
Este evident că nu eşti familiarizat cu politica SUA
că nu se negociază cu rahaţii.
Ai auzit pe ambasador...
Sunt civili, nu soldaţi.
Vor fi măcelăriţi.
Şi va fi vina voastră.
Dinţii tăi lipsă o să fie vina noastră,
dacă nu taci din gură.
Uitaţi.
Îmi pare rău că se întâmplă asta.
Dar tot ce contează acum
e să rămânem în viaţă pentru următoarele 6 ore
până vin ajutoarele. Ca să facem asta,
va trebui să întărim ambasada.
E singura cale ca să-i ţinem pe tipii ăştia...
Sau... am putea să le predăm prizonierul.
Că doar, pentru asta sunt acolo.
Nu? Nu putem lăsa un om ca Janis
liber pe străzi.
În doar o lună,
atacurile orchestrate de el au omorât 37 oameni.
Cu Janis în custodie,
putem omorî Dieva Roka din faşă
înainte ca acest grup
să devină o armată.
El este cheia pentru a salva sute,
dacă nu mii, de vieţi nevinovate.
Soţia mea
e însărcinată în 8 luni.
Şi chiar acum, nu sunt îngrijorat decât
să ajung acasă la ea şi...
Dacă mă ascultaţi,
o să vă duc acasă.
Pe toţi.
Vă promit.
Dar nu pot face asta singur.
Am nevoie de ajutorul vostru.
De al tuturor.
Deci...
cine e cu mine?
Toţi suntem cu tine.
Spune-ne ce ai nevoie.
Mulţumesc.
Ok, să trecem la treabă.
Apucă.
Jos! Jos! Jos!
- Hei. - Da?
Auzi,
nu că vreau să-ţi umbresc paradă,
dar tipii ăştia de acolo trag cu AK-47.
Sunt conştient.
Şi cea mai tare uşa din lume
nu poate rezista la aşa rafale.
Ne va trebui ceva mai gros.
Ai dreptate.
Am spus ceva mai gros.
Ce face?
Îşi face damblaua.
Uite, voi recunoaşte primul...
că fizica e plictisitoare, dar
când îţi permite să calculezi de câte foi de hârtie
de xerox ai nevoie ca să
opreşti un glonţ tras spre tine?
Devine mai puţin plictisitoare.
Ok, cinstit să fiu,
fac nişte estimări,
dar să spunem că un cartuş tras
dintr-o AK-47 are o greutate de 8 grame
şi o viteză de 780 m/s.
Înmulţind şi împărţind şi ţinând cont de densitatea hârtiei,
pot determina forţa de frânare, sau în termeni de stradă:
cu cât încetineşte o singură foaie de hârtie un glonţ.
Apoi, folosind principiul de compunere a forţelor,
pot calcula distanta de oprire
pentru a reuşi ca forţa cinetică
a glonţului să ajungă la zero.
Sau altfel spus, să se oprească complet.
8 inci de hârtie. (20 cm)
De asta avem nevoie să oprim
un glonţ. Câte topuri
de hârtie sunt în clădire?
Nu ştiu. Multe.
Perfect. Aduceţi-le pe toate.
Şi fiecare carte.
Ok, preiau eu.
Ştii, prietenii tăi
vor muri în ambasadă, Riley.
Dar
nu trebuie să mori şi tu.
Dacă mă ajuţi să scap, îţi garantez siguranţa.
Dar dacă aştepţi până intră priete...
Auzi?
Vor intra.
Şi vei muri ca toţi ceilalţi.
Marfă, înţeleg, deci...
tu crezi că sunt veriga slabă.
Că mă poţi speria să fac ceva ce prietenii mei nu vor face.
Cred că eşti destul de isteaţă să descifrezi situaţia.
Sunt.
Dar tu nu eşti.
Nu mă sperii uşor.
Şi greşeşti şi cu prietenii tăi.
Oare?
Eşti într-o ambasadă SUA spunând cine ştie ce prostii
unor agenţi americani.
Eşti murdărit acum.
În închisoare, le spunem narcomani.
Cineva care a cooperat cu garda.
Aşa te văd acum.
Dacă eram unul din prietenii tăi terorişti,
aş fi puţin mai preocupat la ce ai vorbit.
Nimic. N-am vorbit nimic.
Corect.
Eu ştiu asta, şi ştii şi tu asta.
Dar ştiu şi ei?
Ei nu atacă ambasada
să te salveze, Janis.
Atacă ambasada să te omoare.
Hei, hei, atenţie la ciocan.
Nu vreau să-ţi rupi vreun deget.
Am mai folosit ciocanul, Jack.
Nu de când treaba asta cu Bozer.
Nu-mi spune că nu te preocupă.
Uite, înţeleg.
Pe bune. Ai crescut împreună.
Şi eu sunt îngrijorat pentru el, să ştii.
Mă tot gândesc de fiecare dată
că şi-a dat seama.
E mai bine că nu ştie, crede-mă.
Ştii ce se spune...
Ignoranţa te ţine în viaţă.
"Cred ca fraza se termină cu "fericit""
Nu contează cum se termină.
Ştiu ce l-a ţinut pe linia de plutire
toţi aceşti ani.
Da, cu ce preţ?
Că mi-am trădat cel mai bun prieten?
Fără supărare, credeam că eu am fost cel mai bun prieten,
voi spune aşa... "trădare" e un cuvânt dur.
Ai procedat cum trebuie faţă de Bozer.
N-ai urmat protocolul şi ai păstrat distanţa.
Pentru că e un prieten bun, şi îl iubeşti. Nu?
Asta e problema ta, Mac,
ai o inimă mare.
Şi în adâncul tău, Bozer ştie asta.
Doar că are nevoie de puţin timp să-şi limpezească mintea, atât.
Nu m-am gândit niciodată cum va fi
când cineva îşi va da seama.
Adică, familia,
viitoarea iubită, soţia, copiii?
Ce înseamnă slujba asta?
Că nu-i pot spune nimic?
Că trebuie să-i mint pe oamenii
la care ţin cel mai mult?
Din păcate, da.
Asta e preţul plătit când faci munca asta.
Uite, poţi să minţi sau poţi să spui adevărul
şi să-i pui în pericol pe cei dragi.
Oricum o dai, nu e la fel de sigur.
Asta e motivul pentru care fiecare relaţie a mea
a terminat prin implozie.
Minciunile, sau că nu eşti disponibil.
Nu e chiar atât de simplu să te furişezi din cameră
de câte ori sună telefonul, înţelegi ce spun?
Auzi asta?
Puşcaşii nu mai trag în rafale.
Da.
Trag foc cu foc.
Termină muniţia. Încearcă s-o conserve.
Când o termină, poarta din faţă se duce.
Ştii asta.
Trebuie să găsim o soluţie s-o întărim,
să-i aducem înăuntru pe puşcaşi.
Bine.
Bine, maşina e încă jos.
O putem folosi să ajungem la poartă.
E un plan fantastic, şi mă bucur să iau parte,
dar cum ajungem la maşină?
E o ploaie de plumb acolo,
iar tu n-ai umbrela.
La fel cum ar fi făcut grecii.
O falangă din doi oameni.
O ce din doi oameni?
D-nă Ambasador, vă puteţi chema oamenii
încă o dată?
Trebuie să vă mai cer o favoare.
V-ar deranja să-mi daţi vestele de Kevlar?
Vrei să dăm jos singurul lucru
care ne va salva viaţa?
Uite, ştiu că toată lumea e speriată,
dar aceşti puşcaşi de afară
îşi riscă vieţile să ne protejeze.
Acum e momentul să-i protejăm noi pe ei.
Şi crezi că dacă îţi dăm vestele
vom face asta?
Ştiu că da.
Să-i dăm drumul.
Păi, partea bună e ca tine.
Da, deocamdată. Trebuie să mărim ritmul.
Bine.
Hai, hai! Mai repede!
Pleacă.
Bine, puşcaşi, treceţi în spatele nostru,
ne retragem.
Acoperiţi!
Hai, hai, hai, băieţi, intraţi!
Bine, mişcaţi! Înăuntru!
Haideţi băieţi!
Toate geamurile şi uşile
- sunt asigurate. - Puşcaşii sunt în siguranţă.
Etajul de sus e clar că e ţeapăn.
Cât mai avem?
4 ore.
Forţat, dar trebuie să fim în stare
să-i ţinem la distanţă până ajung ajutoarele.
Băieţi, avem o problemă.
Asta e o imagine live din satelit.
Uitaţi ce e la două străzi şi vine încoace.
Trebuie să ajungem la etajul doi acum.
Avem ceva ştiri despre întăriri?
Chiar sper să fie imediat.
Număr 20 de inşi afară.
Trebuie să distrugem informaţiile înainte să intre în clădire.
Bine.
Încă mai crezi că vor să te salveze?
Hei, tu.
Hei, ciudatule.
Uite, nu vreau să mor, bine?
Pot ajuta. Te rog.
Lasă-mă să ajut.
Parcă ţi-am spus să taci, Janet.
Nimeni nu vrea să te audă.
Uite, nu cred
că nu ne sunt de folos 2 mâini în plus.
Asta e dublă negare.
Şi tu ştii ce cred eu despre terorişti.
Da, dar uită-te şi tu.
Toată lumea e obosită. Obosesc.
Toate geamurile de sus sunt vulnerabile.
Putem folosi tot ajutorul pe care îl putem primi.
Da, bine, bine.
Ok, Sergent,
dă-i drumul de acolo.
Ne vei ajuta să întărim locul ăsta... auzi?
Şi fereşte-te!
Băieţii ăştia e clar că şi-au cumpărat muniţia en-gros.
Mac, la ce te gândeşti?
E timpul să devenim proactivi.
Stai în spatele seifului.
- Bine? - Da.
Asta a fost un cadou de la Prim-ministrul leton.
Păi, eu nu-i spun dacă nu-i spui nici tu.
Căutăm materiale de curăţenie.
Strânge tot.
Da!
Almond Roca e pe fugă, fiule!
Nu cred că retragerea lor e adevărată.
Bine, nu face nimic. Vom lua credit oricum.
Am nevoie de un radio şi de cineva care vorbeşte letona.
Aici.
Da, aici, ce spune?
"Forţele noastre s-au dovedit prea puternice pentru ei."
Li s-a ordonat să se retragă.
Da.
Îmi place cum sună.
şi să aştepte întăriri.
34 soldaţi Dieva Roca
vor ajunge aici în mai puţin de două ore.
Riley?
Cât mai e până vin ai noştri?
3 ore.
Poate, dacă vrei
o ţi departe de TV?
Nu vreau să vadă nimic din toate astea.
Şi eu te iubesc.
Da, poţi să o dai la telefon?
Bună, puiule!
Ai luat 10 la gramatică,
sunt mândră de tine.
De ce nu-i ceri lui tati s-o pună pe frigider?
Ştii doar, cu o floare din aia magnetică?
Mami trebuie să lucreze mai mult diseară,
dar mă voi strădui
să vin acasă să te bag în pat.
Ok?
Voi face tot posibilul.
Hei.
Vrei să-i spui tu,
sau eu?
Nu vom reuşi să-i respingem încă o oră.
Nu.
Ştii şi tu.
Şi ştiu şi eu.
Toată lumea de aici ştie.
Da, şi e atât de naşpa.
Când am intrat în Delta, înainte să plec
am organizat o reuniune cu familia Dalton.
Am invitat pe toată lumea.
Le-am spus că îi iubesc...
le-am explicat de ce urma să lupt.
Şi am...
mi-am pus lucrurile în ordine, am făcut un testament...
Ţi-ai făcut testamentul?
Da, testamentul.
Dar n-ai decât 2 maşini
şi biografia completă a lui Bruce Willis
pe DVD.
Pierzi esenţa.
Am ales conştient să-mi pun viaţa la bătaie
pentru ţară.
La el şi tu.
Dar oamenii ăştia,
ei n-au semnat pentru aşa ceva.
Jack are dreptate.
N-au semnat pentru aşa ceva.
Asta a fost voinţa mea.
Alegerile mele ne-au adus aici.
Exact cum alegerile mele
mi-au adus un asasin la uşă. Casa lui Bozer.
Nu e un sentiment grozav,
să ştii că deciziile tale au pus oameni în pericol
pe ambele părţi ale globului.
Nu ştiu cum să opresc o agenţie guvernamentală
să nu-i distrugă viaţa lui Bozer.
Dar cred că tocmai mi-am dat seama
cum să-i opresc pe cei de afară să distrugă vieţile
tuturor din ambasadă.
Am o idee.
De fapt, e ideea ta.
Nu-mi amintesc să fi avut vreo idee.
Reuniunea familiei lui Jack Dalton.
Să spunem că ai inspirat ideea.
E puţin nebunească, dar s-ar putea să meargă.
Toate ideile tale sunt nebune, frate.
Spune.
Nu vom reuşi să-i ţinem în afară ambasadei.
Hai să-i invităm înăuntru.
Mac, sunt puţin nedumerită
cum nişte detergent de vase ne va ajuta să mutăm asta.
Pentru că schimbă coeficientul
de frecare.
Ştiu că poate nu pare
evident că rearanjarea mobilei
îi va salva pe toţi din ambasadă,
dar uneori trebuie să arăţi stupid să faci ceva deştept.
Bozer m-a învăţat asta.
Oricine a pregătit bezele
ştie că zahărul este inflamabil.
Dar când combini zahărul cu câteva ingrediente,
le aduci la fierbere,
şi le răceşti, obţii un chit uşor maleabil
care nu doar arde,
dar şi explodează.
Ai vrut să ajuţi?
Asta e şansa ta.
Sună-ţi prietenii.
Spui asta şi numai asta.
Toate vieţile noastre depind de asta.
Mai ales a ta.
Am scăpat de americani. Sunt la baie.
Am reuşit să le slăbesc baricada din faţă.
- Nu au arme. Intraţi acum. Nu sunt pregătiţi - Spune altceva, închide-l!
Nenorocitul!
Tocmai ne-ai ars, nu?
Nu chiar.
I-am decalat apelul
şi l-am închis când a început să citească pe lângă scenariu.
Poate sunt nebună, dar n-am avut încredere niciodată în tipul ăsta.
Sunt la uşa din faţă. Vor intra.
- Gata? - Da.
Nu.
Nu, nu, nu.
Corectează-mă dacă greşesc, dar nu trebuia să facă kaboom?
Da!
Îmi trebuie gloanţe.
E ultimul, bătrâne.
Fă-l să conteze.
Caută altă cale să urce.
Da.
Nu e bine.
Trebuie să te fereşti, Jack.
Nu, te aştept şi pe tine.
A mers, i-am blocat.
Da, dar nu s-a terminat.
Ok, Riley, toată lumea afară!
Să mergem!
Haide, haide!
Gata de plecare? Să mergem.
Să mergem.
Să mergem, toată lumea în maşini.
A fost o explozie, Jimbo. Bagă-l înăuntru.
Să mergem, repede.
- Ascultă-i. - Ţi-ai respectat promisiunea.
Mulţumesc.
Să nu uiţi să-mi trimiţi o vedere
din orice gaură ajungi.
Mac!
M-ai speriat o secundă.
Mai eşti supărat pe mine?
Nu, încă sunt supărat ca dracu.
Mă bucur că trăieşti.
Uite,
dintre toate greşelile făcute...
şi am făcut cam multe,
cea pe care o regret cel mai tare a fost că te-am minţit.
Eşti prietenul meu cel mai bun.
Şi n-am vrut niciodată...
Doar să clarificăm asta,
să fiu supărat pe tine e la fel cu a fi supărat pe un căţeluş
că ţi-a mestecat tenişii preferaţi.
Mai ales acum că ştiu
că acest căţeluş a vrut doar să mă protejeze.
E-n regulă, Mac.
De fapt, sunt mândru de tine.
Eşti mândru de mine?
Da, mereu am ştiut că vei face ceva mai mult cu viaţa ta
decât să lucrezi dintr-un grup de experţi.
Şi evident, am avut dreptate.
Drăguţ.
Aşa că, am avut o discuţie cu Thornton.
Una de bine sau...
Una care îţi permite să mergi acasă.
Astăzi.
Dar cu o singură condiţie.
Vrem să lucrezi la Fundaţia Phoenix.
Să lucrezi cu noi.
Cu mine.
Asta a fost ideea lui Thornton?
A fost ideea mea.
Deci vrei să devin agent secret?
Să merg peste tot în lume?
Să-mi pun viaţa la bătaie pentru siguranţa acestei ţări
şi pentru toţi...
- bărbaţii, femeile şi cop... - Păi,
de fapt, o să fie mai mult o funcţie de începător.
Te iubesc, Mac,
dar nu-ţi voi aduce cafeaua.
Ar fi grozav pentru că îmi place cafeaua ta,
dar astea de aici sunt
mai bune.
Thornton e chiar impresionată de protezele astea.
Şi am înflorit despre ce talente mai ai.
M-ai făcut tocilar?
Merci.
Auzi, aceste talente te-au adus în laboratorul nostru.
E la fel ca la clubul de ştiinţe, dar,
probabil de un milion de ori mai tare.
Deci nu voi fi pe teren?
Păi,
nu la început.
Se va întâmpla şi asta.
Slavă Domnului, omule.
Da, mă dădeam şi eu macho,
dar "pericol" nu e al doilea meu nume.
Deci accepţi?
Da, accept.
Din moment ce e clar că va trebui să pun
în aşteptare cariera timpurie în cinematografie.
Ok.
Mă bag.
Să fie într-un ceas bun.
Bine ai venit la Fundaţia Phoenix.
Frate, fetele o să fie pe spate la chestia asta cu spionii.
Da, dar nu le poţi spune.
Ai uitat?
corvin.predoiu (Subtitrări-noi.ro Team)