Ştiu acum de ce te îţi spun Lotus.
Eşti ca o floare, care tocmai va înflori.
Învaţă-mă tehnica Wudang Crane.
Nu sunt profesor.
Doar un ucenic.
Este pierdut.
Unde este Li Jinbao?
Singur, păzind Poarta de Est.
Li Jinbao!
Li Jinbao.
Lotus.
Trăieşti.
Traducerea şi adaptarea LuiGeluS
MARCO POLO - Sezonul 2, Episodul 7-
Fugiţi!
Un supravieţuitor, am fost de acord.
Un supravieţuitor pentru a răspândi vestea despre trădarea lui Kublai.
Nu acesta a fost planul?
Nu arăţi bine.
Ar trebui să ne întoarcem acasă?
Continuăm conform planului.
Şi, Orus...
Răsfaţă-te.
Steaguri false, măşti!
Acestea sunt uneltele laşilor.
Să punem capăt acestei nebunii, să păstrăm săgeţile pentru duşmanii adevăraţi.
Dacă vii, pune-ţi-o.
M-am trezit după ceva timp.
Ore, zile. Putea să fi fost la fel de bine o eternitate.
Tot pentru ce am trăit odată, toată lumea pe care am cunoscut-o...
s-a dus.
M-am întors spre singurul sanctuar care mi-a rămas...
înăuntrul meu.
Până în ziua în care durerea, goliciunea au fost absolute.
Acele suflete care au pierit în acea zi la templul Wudang
nu s-au pierdut în zadar.
Am promis serviciile mele cancelarului.
El mi-a încredinţat protecţia tânărului Împărat.
Şi în această sarcină...
am eşuat.
Puteam să te simt cum mă priveai,
cum mă urmăreai, în acea zi, în sala mea de antrenament.
Ce aşteptai?
Am sperat să văd vreo urmă a bărbatului pe care l-am iubit odată.
Şi ai văzut?
Mai mult pentru Chuleb. Mai mult!
O vizită completă!
Suntem onoraţi că aţi putut veni cu toţii.
Şi e o onoare să ne întoarcem acasă, să dormim.
În continuare, aşteptăm cu nerăbdare să facem asta cât mai des.
Politica nu ar trebui să fie singurul lucru care ne adună.
De acord.
Am fi fericiţi, dacă şi Khan ar veni la noi uneori.
Şi, nu, vânătorile noastre nu sunt atât de bogate, dar ele ne aduc carne acasă.
Vânătoarea.
Datoria noastră sacră este de a hrăni soţiile, copiii, poporul nostru.
Este oportun ca vânătoare noastră să sigileze parteneriatul nostru.
Mongolia a ucis o fiară puternică.
Şi nu este decât începutul.
Venim!
Mare Khan, visele tale de a cuceri lumea ne sunt deja bine cunoscute nouă.
Tuturor.
Apreciem invitaţia, vinul şi femeile oferite cu atâta generozitate.
Acesta este doar începutul unei conversaţii.
Nici un parteneriat nu a fost sigilat.
Conversaţie?
Nu, nu e nimic altceva de discutat.
Diferenţele dintre mine şi adversarul meu sunt clare.
Trebuie să te decizi. Îl sprijini pe el sau pe Tengri?
Lord Khan... nu te confunda cu Dumnezeu?
Cucerirea lumii nu este dorinţa mea.
Lumea, pur şi simplu am moştenit-o de la Genghis.
Acest decret, acest mandat,
nu vine de nicăieri altundeva decât din cer.
Este voinţa lui Tengri,
Eternul Cer Albastru.
Şi prin a cărui voinţă,
capitala noastră sacră a fost mutată de la Karakorum,
în câmpiile din China?
La care capitală chineză te referi, Arban?
Am construit două.
Nu aveai de gând să-ţi iei rămas bun?
Mi-am luat rămas bun în noaptea în care ne-am întâlnit.
Mulţumesc.
Unii insistă, alţii încearcă trocul.
Nimeni nu mi-a mulţumit vreodată.
Foarte drăguţ.
În tot acest timp petrecut cu tine,
nu m-am gândit sau ales.
Niciodată nu am fost atât de liber.
Ţi-am spus că te vei îndrăgosti.
Fără supărare, dar... nu m-am îndrăgostit.
Nu de mine.
Şi acum, plecarea mea te-a făcut să gândeşti din nou.
Vrei să vii cu mine?
Nu pot să plec.
Nu poţi?
Tu, care ai călătorit prin lume de la 16 ani.
Trebuie să fie greu.
Un preţ mic plătit pentru viaţa pe care o duc cu Khan.
Poţi să mă minţi.
Poţi să îi minţi pe cei din jurul tău.
Dar nu te poţi minţi pe tine.
A fost amuzant.
Mulţumesc.
Ai dormit bine, Prinţesă?
Da, mamă.
Şi fără vise.
Atunci, te simţi mai bine în dimineaţa asta?
Mă simt din nou eu însămi.
Minunate veşti.
Unde sunt roabele mele în dimineaţa asta?
Şi unde e Za Bing?
Din acest moment, eu îţi voi satisface toate nevoile.
- Tu? - Da, fiica mea.
Dar... de ce?
Fără roabe,
fără eunuci indiscreţi, fără vizitatori.
Numai mama ta care îţi va satisface orice nevoie.
Odihneşte-te, copilă. Mă voi întoarce cu masa de prânz.
Nu sunt închisă.
Ea mă iubeşte ca pe o fiică. Nu vezi?
Eu pot veni şi pleca când vreau.
Cancelarul nostru.
Împăratul nostru.
Nu te simţi ruşinat?
Nu ai găsit că moartea lor a fost tragică?
Orice moarte este tragică.
Inclusiv a mea, în ziua în care tu ai murit.
M-ai întrebat dacă văd în tine bărbatul pe care l-am iubit.
Nu.
Văd un trădător, predând artele noastre, secretele noastre,
barbarilor, străinilor, celor cu ochii rotunzi.
Imperiul nostru şi-a dat ultima suflare.
Sidao a fost un nebun corupt.
Băiatul? Un pion prins într-un joc pe care nu îl putea câştiga.
Şi tu, marioneta lui Khan.
Am avut motivele mele.
Şi ce motive ai acum?
Niciodată nu am iubit un altul, aşa cum te-am iubit pe tine.
Şi eu n-am iubit niciodată pe alta.
Îţi ofer o alegere.
Pleacă cu mine.
Întoarce-te în Sud.
Reabilitează poporul nostru, dinastia noastră.
Şi îl vom distruge împreună pe Khan.
Presupun... că ştiu cealaltă opţiune.
Conform jurământului Wudang, doar unul dintre noi va pleca.
Gândeşte-te până diseară, Jinbao.
Casa Tolui a adus glorie ţării noastre.
Am fost mândru să particip la Kurultai-ul fratelui tău Möngke,
aşa cum sunt acum mândru să fac asta şi pentru al tău.
Genghis ar fi mulţumit de tot ce ai realizat.
Nu atât de mulţumit cât sunt eu acordându-mi încrederea.
Mulţumesc, Mare Khan.
Tribul meu...
familia mea, masacrată...
sub stindardul tău!
Blestemate să fie gurile lui Kublai Khan!
Una face pace, în timp ce alta e însetată de sânge!
Lăsaţi-l, lăsaţi-l.
De ce m-aş război cu Tsaatan, neamul meu?
- Nu are nici un sens. - Cu toate acestea, nu este o surpriză.
Nu am participat la asta, Arban.
Dacă nu a fost mâna ta, a fost exemplul tău.
Urmaşii tăi ne reamintesc ce se întâmplă dacă te supărăm.
Mă întorc la ceea ce a rămas din casa mea.
Bun venit...
Vice Regent.
Mulţumesc, Maestre Marco.
Tocmai ai ajuns?
Eram suferind ultima oară când am vorbit.
Tonul meu a reflectat asta de o manieră inadmisibilă.
Deci, spune-mi, ţi-a plăcut vânătoarea?
Am ales să rămân mai în urmă.
Într-adevăr?
Cu cine ţi-ai ocupat zilele?
Te-ai întors cu veşti din Quinsai?
Armata noastră a fost admirabilă.
Dar, după cum ştii prea bine, în Sud va fi întotdeauna ceva de făcut.
Te-ai sculat devreme.
Un lup negru şi un cerb roşu.
O întoarcere la rădăcinile noastre.
Ce spui acolo?
Un simbol de pus pe noul steag al naţiunii noastre.
Mă gândeam la un...
lup negru şi un cerb roşu.
Poate că o ploscă de airag ar fi mai potrivită.
Îl sărbătorim pe următorul Khan al Khanilor.
Aceasta este calea lumii, nu-i aşa?
Să iei ceea ce vrei.
Tatăl tău...
a plâns în faţa mea
în seara în care fratele său, Guyuk, i-a luat locul pe tronul lui Khan.
El plângea şi voia să afle răspunsul la întrebarea: "De ce nu eu?"
"Pentru că ţi-a fost prea frică să-l conteşti", am spus.
El m-a bătut.
Când barishis îmi aşeza nasul la loc,
mi-am dat seama că el voia doar să-l mângâi, să-mi fie milă,
să plâng cu el de nenorocul său.
Să iei ceea ce vrei este calea oamenilor mari, Kaidu.
Niciodată nu găseşti consolare în conformism.
Atingeţi ţelul sau mori epuizat de efort.
N-ai venit aici să vorbeşti cu nostalgie.
Care sunt ordinele arabului?
Nu este arab, e creştin.
Nayan a trimis veste.
Du-te în tabăra lui.
Ca să mor epuizat.
Trădătorii au înălţat un steag fals.
Kaidu.
Aş face la fel dacă nu aş respecta regulile.
De ce ar risca mânia armatei lui Khan atât de aproape de Kurultai?
Care mânie?
Armata noastră este prinsă în capcana Chinei de Sud.
Dacă vom alege să îl atacăm pe Kaidu,
va dura săptămâni înainte ca aceasta să fie redirecţionată către Est.
Şi atunci, vestea atacurilor se vor răspândi în fiecare sat
şi la fiecare căpetenie, mai repede decât putem contracara.
Prejudicierea numelui nostru va fi ireparabilă.
Numele meu.
Discreţia şi surpriza să fie armele noastre.
Adunăm călăreţii cei mai rapizi, cei mai buni arcaşi şi atacăm din umbră.
Jingim va deschide drumul şi eu voi securiza calea.
Am făcut ce mi s-a cerut.
Am linguşit, am mituit cu curve şi băutură.
Şi care e rezultatul?
Dacă te întâlneşti cu Kaidu sau cu oricare dintre neamurile sale,
smulge-le ficatul.
Cu plăcere.
Nu am bătut tot drumul ăsta ca să devin iar prizonieră.
Te aşteptai să fii îmbăiată şi lăudată la sosire?
Ţi-am asigurat victoria.
Victoria noastră...
Am pecetluit victoria ta şi acum mă aştept să fiu recompensată.
- Vrei să-ţi vezi fiica. - Înainte ca ea să fie oferită lui Nayan.
Ea nu a fost dăruită, Mei Lin. A fost vândută.
Nu o poţi vedea.
Nu, până nu se termină totul.
Şi aproape s-a terminat.
Jingim călăreşte spre moarte în Est,
în timp ce furtuna noastră se formează în Vest.
Nu suntem decât la o zi de inima lui Khan.
Ai avut răbdare până acum.
Nu-ţi pierde determinarea acum.
Nu mi-ai mai onorat terenul de antrenament de săptămâni întregi.
Chiar şi un prinţ de aur îşi pierde luciul său, fără antrenament.
Iartă-mă, Sifu, dar zilele mele au fost intense.
Unul dintre elevii mei, un mânz nărăvaş numit Altai,
era un maestru al scuzelor slăbuţe.
Şi ce a devenit?
A murit.
Mi se pare că, mult prea des,
un om trece prin viaţă fără a spune ceea ce el gândeşte cu adevărat.
Sigur nu tu, Sifu.
Îmi amintesc, ca şi cum se întâmpla ieri,
un moment în care toate motivele pentru a trăi m-au părăsit.
Şi din groapa aceasta a disperării, din adâncurile descurajării,
am fost recuperat.
Tu mi-ai salvat viaţa.
Vei fi un mare împărat.
Sifu?
Da?
De ce spui asta?
Pentru că meriţi să o auzi.
Îţi voi spune tot ce trebuie să ştii. Dar, întâi, trebuie să faci ceva pentru mine.
Cum ştiu că o să-mi spui adevărul?
Tu ai venit la mine.
Bună, Ling Ling.
Bună ziua, Maestre Polo.
Cât timp îi va lua lui Kublai să realizeze că noi am fost?
Mai puţin decât până să le dovedim căpeteniilor că nu am fost.
Şi până atunci, tata va fi Khan.
Steaguri şi armuri. Ei nu ştiu decât doar ceea ce văd.
Se pare că raidurile noastre au avut succes.
Jingim şi un contingent de războinici vin după noi.
Şi?
Trebuie să-i omorâm.
Pe toţi.
Uită-te la partea bună a lucrurilor.
Luptăm fără măşti.
Ling Ling!
Îmi pare foarte rău.
Lasă-mă să mă uit la tine.
Eşti la fel de frumoasă ca şi în amintirile mele.
Eşti bine?
Da?
Nu-l lăsa pe Prinţ să se ducă în Est.
El va muri.
De a cui mână?
Trebuie să-mi spui.
Ahmad.
Mergeţi spre Vest.
Spre râurile gemene.
Ce este acolo?
Răspunsurile pe care le cauţi.
Haide.
Dă-mi mâna.
- Ceai pentru a te calma. - Mulţumesc, d-nă Chabi.
La ce te uiţi?
La nimic, mamă.
- Bea. - Nu bea asta.
Este otravă.
Nu este.
Cu cine vorbeşti?
Ce?
Cu nimeni.
- Ce este? - Nimic.
Nu.
Ea încearcă să te omoare.
Este...
- E ea. - Cine?
Prinţesa Albastră!
Ascultă-mă.
Nu e nimeni aici.
Totul este în imaginaţia ta.
Tu eşti un nimeni pentru ea. O fată fără nume...
Sarcina, te-a afectat.
Totul va reveni la normal.
Şi se vor debarasa de tine, cum s-au debarasat şi de grăjdar.
Nu.
Fata mea...
Nu!
Scoate-l din mine!
- Kokachin! - Scoate-l afară! Vreau să iasă!
- Kokachin! - Vreau să iasă!
- Kokachin! - Te rog. Vreau să iasă! Vreau să iasă!
- Adu vindecătorul! Acum! - Vreau să iasă! Vreau să iasă!
Vreau să iasă!
Scoate-l.
Vreau să iasă.
Te-am servit bine.
Asta eu trebuie să o spun.
Ţi-am antrenat toţi protejaţii.
Mai bine... sau mai rău.
Ţi-am pus pe tavă dinastia Song şi capul cancelarului ei.
Nu.
Nu, nu.
Spune-mi, călugăre,
nu cumva este o formă de adio?
Tu şi numai tu ştii de ce am rămas aici.
Tu şi numai tu ştii preţul înrobirii mele.
Preţiosul tău templu Wudang, scrierile taoiste şi textele.
Ai ameninţat că vei şterge o religie de pe faţa pământului ca să subjugi un singur om.
Şi a funcţionat.
Vrei să pleci?
De ce?
De ce acum?
Există vreun moment în viaţa unui om
când el poate trăi ca stăpân al propriilor sale dorinţe?
Nu în împărăţia mea.
Ce-ţi mai rămâne în această lume în afară de mine?
Noi nu am terminat, călugărule.
Tu şi cu mine, nu am terminat.
Inima copilului este puternică.
Copilul?
Şi soţia mea? Cum este inima ei?
E bine.
Un noroc, nu-i aşa?
Că a patra şi ultima mea soţie a rămas însărcinată.
Nu confunda soarta cu norocul.
Prinţesa Kokachin ne-a fost adusă nouă pentru un motiv.
Pentru a da naştere fiului tău, moştenitorul Marelui Khan al Khanilor.
Du-te. Voi veghea eu asupra ei.
Trebuie să plec, Sire.
De ce?
Nu pot să-ţi spun.
- Atunci nu poţi pleca. - Ţi-am făcut un jurământ.
Trebuie să ai încredere că prin tăcerea mea te voi proteja.
Fratele meu Mongke era mort.
Kurultai a fost convocat la Karakorum.
Şi eu nu am participat pentru că...
nu aveam nici o speranţă de a câştiga.
Ariq a fost ales Khan.
Aşa că am organizat propriul meu Kurultai.
În China.
Un loc în care ştiam că susţinătorii săi nu vor veni.
I-am luat tronul.
Ei au spus că am trişat.
Nu cred că pe Kaidu îl interesează în întregime alegerea lui, cât umilinţa mea.
El vrea să mă facă de ruşine.
Să-mi dezonoreze numele.
Ar fi justificat să facă asta?
Vreau să ştii pe cine protejezi.
Ştiu.
Du-te.
Ce este?
Mergem în direcţia greşită.
Est.
Dacă mergi acolo, vom muri.
Ei ne aşteaptă.
- Cine? - Oamenii lui Kaidu.
Oamenii lui Kaidu? Cum de ştiu ei unde ne îndreptăm?
Ahmad le-a spus.
Despre ce vorbeşti?
Este o capcană.
Bine. De unde ştii asta?
Concubina.
Tu îl acuzi pe fratele meu de trădare împotriva mea,
a tatălui meu... tatăl său, pentru că ţi-a spus o curvă?
Ea nu are nici un motiv să mintă.
Ea nu a spus nimic, până când nu m-am dus la ea.
"Ucide băiatul."
"Trimite armata în Sud."
Fiecare ordin, fiecare sfat a avut o consecinţă cumplită.
Ca şi cum asta ar fi fost intenţia sa.
Cine i-a angajat pe Hashshashin să-l asasineze pe tatăl tău?
Yusuf...
- Sanga! - Sanga lucra pentru Ahmad.
Ce ţi-a spus ea?
Moarte sigură dacă vom merge spre Est.
În timp ce un pericol uriaş se adună în Vest.
Ordinele tatălui meu au fost explicite. Îl vrea pe Kaidu.
Tu trebuie să alegi.
Tu trebuie să dai ordinul.
Aceşti oameni nu mă vor urma pe mine.
Şi dacă te înşeli?
E o zi superbă pentru o vânătoare.
- Nu te deranjează, nu-i aşa? - Nu.
Un prinţ mai puţin în barcă.
Ai fost intimidat de Jingim de când eram copii.
Era drăguţ. Ca o fată.
- Erai gelos. - Nu am fost niciodată gelos.
Pe nimeni, doar pe tine.
El e vărul nostru, Orus.
Carnea şi sângele nostru.
Când Genghis şi-a ucis fratele, Bekter, cu o săgeată în spate,
când i-a rupt în două coloana celui mai bun prieten al său, Jamuka,
când a dat ordinul de a-l otrăvi în secret pe propriul său fiu, Jochi...
Genghis nu a dat niciodată înapoi, nu s-a poticnit niciodată în marşul său,
niciodată nu a lăsat ca legăturile de sânge să-l orbească în faţa duşmanilor săi.
La un moment dat, Khutulun, trebuie să alegi între inimă şi raţiune.
Fie eşti cu noi, fie eşti împotriva noastră.
Şi dacă aleg să fiu împotriva ta?
Ce se întâmplă atunci, Orus?
Eu nu voi ezita să acţionez, surioară.
Întoarceţi-vă la posturile voastre!
Reluăm aşteptarea.
Li Jinbao.
Eu sunt Hundred Eyes (100 de Ochi),
slujitorul loial şi în viaţă al Marele Khan Kublai.
Nu plec nicăieri.
Vechiul nostru preot care a murit în templu acum atât de mult timp în urmă...
Yi Shen.
... obişnuia să spună:
"Dacă alegi să lupţi pentru răzbunare..."
"Trebuie să sapi mai întâi două morminte."
Sunt pregătită să sap trei.
Ai evoluat mult, Lotus.
Wudang Crane.
"Sutras" şi secretele pe care le-ai păzit,
au supravieţuit flăcării mongole.
Nu te voi lăsa să-ţi iroseşti viaţa.
Atunci trebuie să o iei.
Fă-o.
Unul dintre noi va pleca.
Vei îngropa sabia şi răzbunarea ta.
Pleacă.
Ahmad.
Nu mişcaţi!
Sunteţi cam departe de palat.
Pulberea neagră.
Am urmărit aceste butoaie tocmai de la Quinsai.
- Nayan. - Kaidu.
Traducerea şi adaptarea LuiGeluS